Справа № 9901/98/19
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 лютого 2019 року

Київ

справа №9901/98/19

адміністративне провадження №П/9901/98/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Верховної Ради України, третя особа Уповноважений Верховної Ради України з прав людини про визнання бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2019 ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Верховної Ради України, у якому просить визнати незаконною, такою, що порушує частину другу статті 19 Конституції України, частину другу статті 18, частину першу статті 21 Закону України «Про запобігання корупції», бездіяльність Верховної Ради України, яка полягає в тому, що Верховна Рада України не провела в 2018 році щорічних парламентських слухань з питань ситуації щодо корупції, не затвердила та не оголосила за результатами слухань щорічну національну доповідь щодо реалізації засад антикорупційної політики.

Позивач вважає, що Верховна Рада України своєю бездіяльністю незаконно позбавила громадськість, в тому числі позивача, права і можливості прийняти участь у таких парламентських слуханнях, а також інформації щодо реалізації принципів антикорупційної політики в Україні.

На думку позивача, бездіяльність Верховної Ради України, що полягає у порушенні прав громадян, породжує необхідність застосування прав і обов'язків Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та зумовлює його участь у справі.

Як вбачається з тексту адміністративного позову, позивач порушує питання про звільнення її від сплати судового збору, просить суд звільнити від такої сплати у зв'язку із скрутним матеріальним становищем. ОСОБА_1 посилається на те, що вона є пенсіонером за віком, пенсія становить з жовтня 2017 року - 1825,64грн., а з січня 2019 року - 1832,39грн., що значно нижче розміру прожиткового мінімуму, вказує, що належить до категорії непрацездатного населення, відтак позбавлена можливості сплатити такий збір, з огляду на низький рівень її доходу.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до частини четвертої статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Перевіряючи позовну заяву на відповідність вимогам процесуального закону, судом встановлено наступне.

Вимоги, що пред'являються до змісту позовної заяви чітко визначені у статті 160 КАС України, відповідно до якої у позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Стаття 161 КАС України встановлює, що позивач повинен додати до позовної заяви документ про сплату судового збору у визначеному порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведена правова норма процесуального закону дає підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для звільнення від сплати такого.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір».

У відповідності до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже наведеними правовими нормами КАС України та Закону України «Про судовий збір» встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб'єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору.

На підтвердження обставин, вказаних у доводах про звільнення від сплати судового збору, заявник надала копію листа Пенсійного фонду України, який інформує ОСОБА_1, що після перерахунку з 01.10.2017 остання щомісячно буде отримувати 1825,64грн.

Втім, до позовної заяви не додано доказів, які б підтверджували розмір річного доходу позивача за попередній календарний рік та відсутність інших джерел доходів (довідки про сукупний річний дохід за 2018 рік від органу Державної фіскальної служби тощо).

За вказаних обставин, в обсязі наявних у матеріалах позовної заяви документів та з урахуванням поданих доказів на підтвердження мотивів, наведених щодо звільнення позивача від сплати судового збору, суд не вбачає підстав для такого звільнення.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема, фізичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу складає 1921грн.

Отже, судовий збір, який позивач повинен сплатити за подання позовної заяви становить: 1921х 0,4% = 768,40грн.

Судовий збір підлягає сплаті за реквізитами: отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897. Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м.Києві. Код банку отримувача (МФО): 820019. Рахунок отримувача: 0007. Код класифікації доходів бюджету: 22030102. Призначення платежу: 101;________ код клієнта за ЄДРПОУ; судовий збір за позовом _________ у справі №_________, Верховний Суд.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981 № R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Також, всупереч приписам пункту 9 частини п'ятої статті 160 КАС України ОСОБА_1 не зазначено обґрунтування порушення оскаржуваною бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Крім цього, суд зазначає, що згідно з частинами першою, четвертою статті 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Такі приписи Основного Закону України знайшли своє відображення у Законі України від 03.07.2012 №5029-VI «Про засади державної мовної політики» яким, згідно з преамбулою до цього Закону, визначаються засади державної мовної політики в Україні.

Частинами першою, другою статті 6 цього Закону закріплено, що державною мовою України є українська мова. Українська мова як державна мова обов'язково застосовується на всій території України при здійсненні повноважень органами законодавчої, виконавчої та судової влади, у міжнародних договорах, у навчальному процесі в навчальних закладах в межах і порядку, що визначаються цим Законом. Держава сприяє використанню державної мови в засобах масової інформації, науці, культурі, інших сферах суспільного життя.

Положеннями частин першої та третьої статті 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» визначено, що судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

З огляду на зазначене, суд вважає, що адміністративний позов повинен бути викладений державною (українською) мовою.

Положення частини першої статті 169 КАС України вказують, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк достатній для усунення недоліків.

Відповідно до пункту шостого частини п'ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Крім того, заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07.07.1989).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого позивач має усунути вказані недоліки та надати суду документ про сплату судового збору у розмірі та порядку визначеному законом або документи, що підтверджують необхідність звільнення позивача від сплати судового збору, обґрунтування порушення оскаржуваною бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 22, 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити адміністративний позов ОСОБА_1 до Верховної Ради України, третя особа Уповноважений Верховної Ради України з прав людини про визнання бездіяльності протиправною без руху.

Надати позивачу строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

-------------------

В.В. Хохуляк

Суддя Верховного Суду