Справа № 420/321/19
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/321/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762,00 грн. за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року протиправними, зобов'язати Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762,00 грн. за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762,00 грн. за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року протиправними, зобов'язати Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762,00 грн. за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є суддею апеляційного суду Одеської області у відставці. Позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ в редакції закону, яка діяла на час виходу у відставку. З 01.01.2018 року посадовий оклад суддів був встановлений, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 гривні. Відповідачем був здійснений перерахунок, але не з 01.01.2018 року, а з 01.08.2018 року. Позивач звернувся до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі із заявою про здійснення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді з 01.01.2018 року. Листом відповідач від 10.12.2018 року повідомив позивача про те, що перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання здійснено з 01.08.2018 року у зв'язку із набранням 22.07.2018 року чинності Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 року № 2415-VIII. Відмова у перерахунку довічного грошового утримання з 01.01.2018 року (перерахунок здійснено з 01.08.2018 року) мотивована тим, що вказаний Закон набув чинності з 22.07.2018 року. Позивач вважає такі дії Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі протиправними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 24.01.2019 року було відкрито провадження по справі №420/321/19. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача 25.02.2019 року за (вхід.№6698/19) надав до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що відповідно до п 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008 року, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем у якому змінилися розміри суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 року внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року починаючи з 1 січня 2017 року, розрахункової величини. Згідно ч.6 п.6 перехідних положень Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 року №2415-VIII внесено зміни до абзацу другого пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 2, ст. 25) слово та цифри "1600 гривень" замінити словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року". Таким чином, об'єднаним управлінням проведено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 01.08.2018 року. Відповідач також повідомляє, що перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року щодо перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762,00 грн., виконано 21.02.2019 року, що підтверджує копією протоколу призначення пенсії від 21.02.2019 року та протоколом про проведення індивідуального перерахунку за період 01.01.2018 року - 28.02.2019 року. Таким чином, відповідач вважає, що управління не порушувало прав позивача, а діяло на підставі і у повній відповідності до вимог чинного законодавства України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступні факти та обставини:

Позивача - ОСОБА_1, рішенням Вищої ради юстиції №3167/0/15-16 від 08.12.2016 року було звільнено з посади судді апеляційного суду Одеської області у відставку та призначено щомісячне довічне грошове утримання.

Позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ в редакції закону, яка діяла на час виходу у відставку.

21.07.2018 року в газеті «Голос України» №133 було опубліковано Закон України «Про ефективне управління майновими правами у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 року № 2415-VІІІ. Вказаним законом, який набрав чинності 22.07.2018 року, внесені зміни до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-УІІІ від 06.12.2016 року, зокрема, в абзаці другому пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» слово та цифри « 1600 гривень» замінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 року встановлено в розмірі 1600 гривень. Законом України ««Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 року встановлено в розмірі 1762 гривні. З 01.01.2018 року посадовий оклад суддів був встановлений, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 гривні.

Листом Державної судової адміністрації України № 11-13636/18 від 24.07.2018 року «Про суддівську винагороду» було звернуто увагу голів апеляційних судів на необхідність внесення змін до штатних розписів установ та перерахунку суддівської винагороди з 01.01.2018 року, а також підготовки довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання суддям у відставці, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 грн. з 01.01.2018 року.

В липні 2018 року позивач звернувся до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та надав довідку апеляційного суду Одеської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762 гривні, починаючи з 01.01.2018 року. Проте, відповідачем був здійснений перерахунок, але не з 01.01.2018 року, а з 01.08.2018 року.

Позивач 26.11.2018 року повторно звернувся до відповідача з вимогою здійснити перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання відповідно до вимог закону з 01.01.2018 року, або надати мотивоване рішення про відмову в письмовій формі з посиланням на законодавство.

Відповідач листом від 10.12.2018 року №481/с-1 повідомив позивача про те, що перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання здійснено з 01.08.2018 року у зв'язку із набранням 22.07.2018 року чинності Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 року № 2415-VIII.

Позивач вважає відмову відповідача такою, що не відповідає чинному законодавству та порушує його права судді у відставці.

В силу вимог ст.126 Конституції України, незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

Згідно ст.6.4 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію після виходу у відставку, рівень якої повинен бути якомога ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17.11.2010 року № (2010)12 зазначено: «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

Пунктом 8 ч. 5 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що незалежність судді забезпечується, зокрема, його належним матеріальним та соціальним забезпеченням. Згідно із ч. 6 ст. 47 зазначеного Закону при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

В пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 суд зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості. Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності. Право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага. Статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, право на отримання виплат (пенсії, щомісячного довічного грошового утримання), рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судці.

Частиною 4 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 -VII (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного грошового утримання.

22 липня 2018 року набрав чинності Закон України від 15 травня 2018 року № 2415-VIII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Відповідно до п. 6 ч. 6 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону, внесено зміни в абзац другий пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та замінено слово та цифри "1600 гривень" словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Таким чином, суд робить висновок, що нормами вказаного закону чітко передбачено, що дія вказаного пункту поширюється на правовідносини, які виникли починаючи з 01 січня 2017 року, а не з дня набрання чинності Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" - 22.07.2018 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600,00 грн.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762,00 грн.

З огляду на зазначене, з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762,00 грн., а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем невірно витлумачено норми Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", в якому чітко зазначено, з якого періоду (01.01.2017 року) положення вказаного Закону мають застосовуватися, та протиправно відмовлено в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, призначеного ОСОБА_1 з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 242 КАС України, чітко передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція щодо спірних правовідносин в даній адміністративній справі викладена Верховним Судом у рішенні від 01.11.2018 року по справі №0640/3835/18 (адміністративне провадження Пз/9901/52/18).

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762,00 грн. за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року протиправними, зобов'язати Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762,00 грн. за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року, підлягають задоволенню відповідно до положень ч.1 ст.245 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139, 241-246,263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати дії Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762,00 грн. за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року протиправними.

3. Зобов'язати Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762,00 грн. за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Єфіменко К.С.

.