Справа № 640/17987/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 лютого 2019 року № 640/17987/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомГромадської організації «Еко-Патруль»
до третя особаДепартаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (відповідач-1) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Демяненко Тетяни Миколаївни (відповідач-2) Колективне підприємство «Марті»
провизнання протиправними рішень, скасування записів,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Громадська організація «Еко-Патруль» з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Демяненко Тетяни Миколаївни, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Колективного підприємства «Марті», в якому просить:

- визнати протиправним рішення Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо реєстрації 19.01.2017 декларації про початок виконання будівельних робіт на об'єкті «Реконструкція нежитлової будівлі (літ. Б) для надання послуг автовласникам з благоустроєм прилеглої території по вул. Ентузіастів, 1 у Дніпровському районі м. Києва» № КВ 53;

- скасувати зареєстровану Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) декларацію про початок виконання будівельних робіт на об'єкті «Реконструкція нежитлової будівлі (літ. Б) для надання послуг автовласникам з благоустроєм прилеглої території по вул. Ентузіастів, 1 у Дніпровському районі м. Києва» № КВ 53;

- визнати протиправним рішення Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо реєстрації 11.09.2017 декларації про готовність об'єкта до експлуатації, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єкта з незначними наслідками (ССІ) на об'єкт «Реконструкція нежитлової будівлі (літ. Б) для надання послуг автовласникам з благоустроєм прилеглої території по вул. Ентузіастів, 1 у Дніпровському районі м. Києва» № КВ 20;

- скасувати зареєстровану Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єкта з незначними наслідками (ССІ) на об'єкт "Реконструкція нежитлової будівлі (літ. Б) для надання послуг автовласникам з благоустроєм прилеглої території по вул. Ентузіастів, 1 у Дніпровському районі м. Києва» № КВ 20;

- зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Демяненко Тетяну Миколаївну внести запис про скасування запису про право власності за №22341954.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.12.2018 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення, а також пояснення третьої особи.

В обґрунтування позовних вимог вказано про те, що відповідач-1, як орган державного архітектурно-будівельного контролю, не мав права реєструвати документ, що дає право на виконання будівельних робіт з реконструкції об'єкта містобудування, який не належав замовнику будівництва. Так, за твердженнями представника відповідача, відповідно до інформації, наданої Колективним підприємством «Марті» право власності на останнього на нежитлову будівлю (літ. Б) заг. пл. 30,00 кв.м. за адресою м. Київ, вул. Ентузіастів, 1, виникло на підставі ухвали Гребінкіського районного суду Полтавської області від 23.07.2010. Проте, як наголошено у позовній заяві, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, жодне рішення суду, у тому числі рішення (ухвала) Гребінківського районного суду Полтавської області від 05.10.2010, не встановлює за Колективним підприємством «Марті» право власності на нежилу будівлю (літ. Б) заг. пл. 30,00 кв.м. за адресою м. Київ, вул. Ентузіастів, 1. З огляду на вказане, представником позивача зроблено висновок про те, що виявлення факту подання недостовірних даних у зареєстрованій декларації є підставою для скасування органом державного архітектурно-будівельного контролю зареєстрованих декларацій як про початок будівельних робіт, так і декларацій про готовність об'єкта до експлуатації. При цьому, оскільки оскаржувані декларації слугували підставою для внесення відповідачем-2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності за №22341954, останній також підлягає скасуванню, як безпідставний. Щодо наявного у позивача порушеного права у межах спірних правовідносин у позовній заяві зазначено, що у силу п. 2.1 статуту Громадської організації «Еко-Патруль», метою діяльності останньої є сприяння у здійсненні благоустрою територій населених пунктів на належному рівні. Відтак, оскільки об'єкт архітектури, який реконструйовано на підставі оскаржуваного рішення, збільшив свою площу, вказане вплинуло на благоустрій м. Києва. Про прийняття оскаржуваних рішень позивачу стало відомо 14.06.2018, у відповідності до викладених у позовній заяві даних, що не заперечувалось особами, які беруть участь у справі.

21.12.2018 від представника відповідача-1 через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні, оскільки перевіривши повноту даних оскаржуваних декларацій, Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради зареєстровано останні, виходячи із декларативного принципу оформлення заявником документів, затвердженого у чинному станом на момент виникнення спірних правовідносин законодавстві, що полягає на покладенні відповідальності за достовірність даних, вказаних у декларації, на замовника будівництва. Крім того, представником відповідача зазначено, що позивачем не надано доказів щодо порушення Департаментом його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

24.12.2018 від відповідча-2 через канцелярію суду надійшов відзив, згідно з яким, документи, перелічені у п. 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, Колективним підприємством «Марті» додано до заяви для державної реєстрації права власності у зв'язку зі зміною суб'єкта такого права у результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна. Більшого того, за твердженням відповідача-2, в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, міститься інформацію про зареєстровану у вересні 2017 року відповідачем-1 декларацію про готовність до експлуатації об'єкта № КВ 20.

Решта осіб, які беруть участь у справі, правом подачі відповіді на відзив та пояснень, у межах строків, визначених в ухвалі суду від 03.12.2018, не скористались.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзиви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 19.01.2017 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на об'єкті «Реконструкція нежитлової будівлі (літ. Б) для надання послуг автовласникам з благоустроєм прилеглої території по вул. Ентузіастів, 1 у Дніпровському районі м. Києва» за № КВ 53; а 11.09.2017 - декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єкта з незначними наслідками (ССІ) на об'єкт «Реконструкція нежитлової будівлі (літ. Б) для надання послуг автовласникам з благоустроєм прилеглої території по вул. Ентузіастів, 1 у Дніпровському районі м. Києва» за № КВ 20.

Крім того, згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 15.08.2018, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демяненко Тетяною Миколаївною вчинено запис про право власності 22341954, згідно з яким 14.09.2017 за Колективним підприємством «Марті» зареєстровано право приватної власності на нежитлову будівлю загальною площею 32.9 кв.м за адресою м. Київ, вул. Ентузіастів, 2. В якості підстави виникнення права власності зазначено декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, серія та номер: КВ 20, видану 11.09.2017, видавник: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві (документ отримано з ЄДР).

Вважаючи вказані декларації такими, що підлягають скасуванню, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулась з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації (ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Приписами ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» врегульовано питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, згідно з ч. 1 якої, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації (ч. 6 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката (ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

При цьому, у силу п. 17 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (надалі - Порядок №466), орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п'яти робочих днів з дня надходження до нього декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та здійснює дії щодо внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає з письмовим обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації, декларацію: про початок виконання підготовчих робіт замовникові (його уповноваженій особі) для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси об'єкта, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених пунктом 7 цього Порядку), або щодо осіб, відповідальних за проведення технічного нагляду, та осіб, які розробили проект виконання підготовчих робіт; про початок виконання будівельних робіт замовникові (його уповноваженій особі) для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси об'єкта, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених пунктом 7 цього Порядку), містобудівних умов та обмежень (крім об'єктів, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються), проектувальника, головного архітектора та/або головного інженера проекту, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду (п. 18 Порядку №466)

З аналізу наведених положень вбачається, що орган державного архітектурно-будівельного контролю після отримання декларації про початок будівельних робіт та/або декларації про готовність об'єкта до експлуатації виключно перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, а відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації, покладається на замовника. Вказане свідчить про декларативний принцип реєстрації вказаних декларацій, що не передбачає перевірку даних, вказаних у декларації, а лише передбачає перевірку наявності останніх.

Разом з тим, згідно з ч. 7 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт; 2) отримання відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою; 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Крім того, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування (ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Аналогічні за змістом положення також викладено у п. 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 (надалі - Порядок №461), згідно з яким, у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику (його уповноваженій особі) протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

У разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Так, в обґрунтування заявлених позовних вимог Громадською організацією «Еко-Патруль» зазначено про наявність у поданих Колективним підприємством «Марті» недостовірних даних в частині не підтвердження права власності на об'єкт, який підлягав реконструкції. З приводу вказаного суд звертає увагу на наступне.

Форми декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єктів з незначними наслідками (СС1), затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 та Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 відповідно.

Слід зазначити, що наявні у матеріалах справи декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об'єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єктів з незнаними наслідками відповідають затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 та Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 формам, чинним станом на момент їхнього подання. При цьому, ані форма декларації про початок виконання будівельних робіт, ані декларації про готовність до експлуатації об'єкта (чинні станом на момент подання оскаржуваних декларацій), не містять у собі графи для заповнення, яка б передбачала необхідність у зазначенні інформації щодо підтвердження наявності у замовника права власності на об'єкт, який підлягає реконструкції. Відтак, в контексті вищенаведеного, твердження позивача щодо наявності у вказаних деклараціях недостовірних даних не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Водночас, суд звертає увагу, що у межах даної адміністративної справи окремому дослідженню не підлягають питання встановлення наявності чи відсутності у замовника будівництва - Колективного підприємства «Марті» - права власності як на первинний об'єкт (до реконструкції), так і на об'єкт, який реконструйовано. Оскільки спори щодо права власності є приватноправовими та юрисдикційно не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позивачем предмета та підстав позову, суд дійшов до висновку про відповідність даних декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої 19.01.2017 за № КВ 53, та декларації про готовність об'єкта до експлуатації, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єктів з незначними наслідками (СС1), зареєстрованої 11.09.2017 за № КВ 20, в частині заявлених у позові підстав.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про визнання протиправними рішень Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо реєстрації вказаних декларацій та скасування останніх є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Демяненко Тетяну Миколаївну внести запис про скасування запису про право власності за №22341954, суд звертає увагу, що остання є похідною від розглянутих вище, відтак, у силу п. 23 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, окремому задоволенню також не підлягає.

Разом з тим, згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Враховуючи наведене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. При цьому, обов'язковою умовою скасування такого рішення є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі. При цьому визначальним для вирішення питання про обґрунтованість вимог особи у розв'язанні публічно-правового спору є встановлення факту порушення відповідних прав, свобод чи інтересів такої особи.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Правові та організаційні засади діяльності громадських організацій, визначені у Законі України «Про громадські об'єднання».

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, громадська організація це добровільне об'єднання фізичних осіб для здійснення захисту прав і свобод, задоволення суспільних потреб та інших інтересів. Засновниками та членами (учасниками) громадської організації є фізичні особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 28.11.2013 № 12-рп/2013 зазначив, що громадська організація може захищати в суді немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено її статутними документами та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Під час розгляду справи позивачем не надано документів, які б свідчили про порушення прав і свобод членів громадської організації, а також не наведено жодного факту заподіяння шкоди правам та інтересам позивача.

Враховуючи викладене, позивач не навів суду належних і достатніх доказів на підтвердження свого порушеного права у межах спірних правовідносин.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Громадської організації «Еко-Патруль» (, адреса: 04136, м. Київ, вул. Маршала Гречка, 5) до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Демяненко Тетяни Миколаївни (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Колективного підприємства «Марті» (, адреса: 02154, м. Київ, вул. Ентузіастів, 1-Б) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок