Справа № 460/122/19
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2019 року м. Рівне №460/122/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доСарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправною та скасування відмови від 29.10.2018 №1561/04-29 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до зазначеної норми з 6 липня 2018 року.

Ухвалою суду від 25.01.2019 в адміністративній справі відкрито спрощене позовне провадження із розглядом справи без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має статус потерпілого 4 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи. 6 липня 2018 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Листом від 29.10.2018 №1561/04-29 відповідач відмовив у такому призначенні, мотивуючи відсутністю первинних документів на підтвердження факту постійного проживання та постійної роботи позивача у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993. Позивач вважає оскаржувану відмову протиправною, тому просить у судовому порядку зобовязати відповідача призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку.

04.02.2019 (у межах встановленого судом строку) до суду від Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області надійшов відзив на позовну заяву (а.а.с.42-46). Обґрунтовуючи заперечення, відповідач зазначає, що на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на зниження пенсійного віку мають особи, які станом на 01.01.1993 постійно проживали або постійно працювали в зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років. Оскільки первинними документами не підтверджено факт постійного проживання та факт постійної роботи позивача у вказаній зоні не менше 4 років станом на 01.01.1993, то підстави для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відсутні. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

14.02.2019 позивачем подано відповідь на відзив, яку суд до уваги не бере, оскільки відповідно до ч.3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 4), що підтверджується посвідченням серії В-ІІ №043853, виданим Рівненською облдержадміністрацією 26.09.2001 (а.с.23).

06.07.2018 позивач звернувся до Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до якої долучив документи щодо трудового стажу, посвідчення постраждалого від ЧАЕС та трудову книжку. Заяву прийнято відповідачем 06.07.2018 та зареєстровано за №1403 (а.с.14-15).

Листом від 29.10.2018 за №1561/04-29 Сарненським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки наданими документами не підтверджено факт постійного проживання та факт постійної роботи у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 - 4 роки (а.а.с.12-13).

Не погоджуючись з таким рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.03.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV), який набрав чинності 01.01.2004, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено ст. 26 Закону №1058-ІV.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII).

Згідно зі ст.49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом №796-XII або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 55 Закону №796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 2 вищезазначеної частини передбачено, зокрема, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на зменшення пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 6 років. При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Частиною третьою цієї статті прямо передбачено, що призначення та виплата пенсій зазначеним категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Згідно з п.13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV, у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях посиленого радіологічного контролю, проводиться, у разі вибору цих осіб, згідно з нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII. Іншими словами, норми спеціального закону в даному випадку застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.

Відповідно до частини 3 статті 55 Закону №796-XII, пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

В силу вимог ст.26 Закону №1058-ІV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 25 років у період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року.

Відповідно до загальнодоступної інформації, розміщеної на офіційних веб-сайтах Головних управлінь Пенсійного фонду України, щодо визначення віку виходу на пенсію чоловіків відповідно до статті 55 Закону №796-XII, чоловіки, які мають право на зниження пенсійного віку у звязку з проживанням (роботою) в зоні посиленого радіологічного контролю на 5 років, вік виходу на пенсію становить 55 років. При цьому, відповідно страховий стаж, необхідний для призначення пенсії, також зменшується на 5 років і становить 20 років.

Спір між позивачем і відповідачем у даній справі виник щодо наявності чи відсутності факту постійного проживання чи постійної роботи ОСОБА_1 у зоні посиленого радіологічного контролю та відповідно його права користуватися пільгами, встановленими Законом №796-XII, зокрема, щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Судом встановлено, що вік позивача на момент звернення до Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (06.07.2018) становив 55 років 1 місяць.

У період з 08.06.1981 по 27.04.1983 позивач проходив військову службу у військових частинах 43645 та 58989. На підставі наказу МО СРСР №77 від 29.03.1983 був звільнений в запас і направлений в Сарненський РВК Рівненської області. Вказані обставини підтверджуються військовим квитком серії НК №4857471 (а.а.с.21-22).

З 12.05.1983 по 14.08.1985, з 23.01.1987 по 26.04.1990 та з 16.03.2001 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, яка дотепер є незмінною. З 15.08.1985 по 22.01.1987 позивач був зареєстрований та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказані обставини підтверджуються паспортом громадянина України МЮ №239802, виданим 27.05.2010 Сарненським РВ УМВС України в Рівненській області (а.а.с.10-11), довідкою виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області від 31.05.2018 за №170 (підстава: довідка КП "Житлосервіс" №5555 від 31.05.2018, видана на підставі будинкової книги) та довідкою виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області від 10.12.2018 за № 352 (підстава: довідка КП "Житлосервіс" № 15071 від 10.12.2018, видана на підставі будинкової книги, довідки ТзОВ "Сарго" №19 від 07.12.2018) (а.а.с.24-26).

Крім того, згідно із записами у трудовій книжці серії БТ-І №6827362, позивач з 16.08.1984 по 25.04.1990 працював на хлібокомбінаті Сарненської райспоживспілки (а.а.с.16-20).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" м.Сарни Рівненської області належить до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Таким чином, із врахуванням вищенаведених норм, для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, варто враховувати наступні періоди проживання та роботи позивача у зонах посиленого радіоекологічного контролю: з 15.08.1985 по 22.01.1987 (м.Сарни), з 23.01.1987 по 26.04.1990 (м.Сарни).

Отже, позивач станом на 1 січня 1993 року проживав та працював у зоні посиленого радіологічного контролю 4 роки 8 місяців 11 днів (з 15.08.1985 по 26.04.1990), що перевищує встановлений статтею 55 Закону №796-XII період 4 роки.

Відповідно до ч.3 ст.65 Закону №796-XII), посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Отже, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у постановах від 21.11.2006 у справі №21-1048во06 та від 04.09.2015 у справі №690/23/15 та підтверджена Верховним Судом у постанові від 28.03.2018 у справі №333/2072/17, від 27.02.2018 у справі №344/9789/17 та від 20.02.2018 у справі №599/564/17.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, зокрема, щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

У свою чергу, відмова відповідача щодо призначення пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII є протиправною.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 N3477-IV, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("STRETCH v. THE UNITED KINGDOM " № 44277/98). У межах, вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS v. GERMANY " № 71916/01, 71917/01 та 10260/02). У пункті 52 рішення у справі "Щокін проти України" (№ 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини зазначив, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд однак зобов'язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі "Скордіно проти Італії" ("Scordino v. Italy" № 36813/97).

З огляду на наведене, суд вважає тлумачення відповідачем норм Закону №796-XII щодо права позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку несумісним з принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

При цьому, з метою ефективного захисту прав позивача, враховуючи положення ч.2 ст.9 КАСУ, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, зважаючи на таке.

Позивач просить зобовязати відповідача призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-XII, починаючи з 6 липня 2018 року.

Відповідно до статті 44 Закону №1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився 8 червня 1963 року, із заявою до органу Пенсійного фонду про призначення пенсії звернувся 6 липня 2018 року.

Отже, визначений п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV тримісячний термін позивачем пропущено не було.

Відтак, відновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача слід здійснити шляхом зобов'язання Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку 09.06.2018.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40грн., згідно з квитанцією від 19.01.2019 №59 (оригінал знаходиться в матеріалах справи).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (вул. Челюскінців, 1а, м. Сарни, Сарненський район, Рівненська область, 34500, РНОКПП НОМЕР_1) до Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул. Суворова, 8, м. Сарни, Сарненський район, Рівненська область, 34502, ) про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправною відмову Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 29.10.2018 №1561/04-29 в призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зниженням пенсійного віку.

Зобов'язати Сарненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 з 9 червня 2018 року пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 25 лютого 2019 року.

Суддя Дудар О.М.