Справа № 160/9505/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року Справа № 160/9505/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у спрощеному провадженні (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради про визнання відмови протиправною, визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,-
14 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Комунального підприємства "Жилсервіс - 2" Дніпровської міської ради про:
- визнання відмови відповідача виконати вимоги постанови КМУ №869 від 01.06.2011 протиправною;
- визнання надання неповної інформації по інформаційному запиту протиправним, таким що порушує право споживачів на інформацію, передбаченого ст. 5 Закону України «Про інформацію», ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» , ч.1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» , ст. 700 ЦК України;
- зобов'язання відповідача надати відповідь на інформаційний запит від 17.05.2018 (вх.№291) про структуру в розрахунку тарифів згідно пунктів 7,10,17,20,22 «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою КМУ №869 від 01.06.2011;
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він звернувся до Комунального підприємства "Жилсервіс - 2" Дніпровської міської ради із запитом в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» (вх. 17.05.2018 №291), в якому просив надати інформацію щодо прибирання прибудинкової території та графік проведення такого прибирання; надати інформацію стосовно технічного обслуговування мереж електропостачання і графік проведення таких робіт; інформацію по прибиранню снігу та посипання проходів, графіка проведення такого прибирання і інформацію по освітленню місць загального користування.
На запит позивача розпорядником інформації - КП "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради не було надано запитувану інформацію в повному обсязі, чим порушено право позивача на доступ до публічної інформації та право позивача гарантоване Законом України «Про захист прав споживачів».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/9505/18. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
08 лютого 2019 року відповідачем наданий до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та вказав про необґрунтованість позовних вимог, так як інформаційний запит гр. ОСОБА_2 було розглянуто КП "Жилсервіс-2" ДМР, за результатами розгляду було підготовлено письмову відповідь від 23.05.2018 року вих.№291. Відповідь на інформаційний запит від 17.05.2018 року вх.№291 гр. ОСОБА_2 отримав 24.05.2018 року особисто, що підтверджується його підписом.
Запитувана позивачем інформація не є публічною, так як не відповідає жодному з критеріїв, наведених у ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Комунальне підприємство "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради є комунальним унітарним комерційним підприємством. Отже, хоча комунальне підприємство й фінансується з місцевого бюджету, однак в господарській дійсності використовує також і власні кошти. Враховуючи викладене, КП "Жилсервіс-2" ДМР є розпорядником лише інформації щодо використання бюджетних коштів. Тому, запитувана інформація не відноситься до публічної, оскільки вона не є такою, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством.
15 лютого 2019 року позивачем надана відповідь на відзив відповідача, в якій позивач зазначив, що розповсюдження на розглядувані правовідносини Закону України «Про доступ до публічної інформацій» не підлягає доведенню на підставі рішення суду у справі №200/7908/18.
Відповідач фінансується з місцевого бюджету, отримує від своєї діяльності доходи, які є власністю територіальної громади, а тому запитувана інформація є саме публічною. До того ж, відповідач займає домінуюче становище на ринку надання комунальних послуг.
Запит, який було надано відповідачу, був наданий саме в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» та не підпадає під дію Закону України «Про звернення громадян».
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Комунального підприємства "Жилсервіс - 2" з інформаційним запитом, в якому просив надати інформацію про структуру та розрахунок тарифу за послуги з:
прибирання прибудинкової території згідно розрахунку за п. 7 постанови Кабінету Міністрів України №869 від 01.09.2011 та графіка роботи двірника;
технічне обслуговування мереж електропостачання і електрообладнання згідно розрахунку за п. 10, 17 постанови Кабінету Міністрів України №869 від 01.09.2011, графік проведення робіт;
прибирання снігу, посипання проходів - згідно розрахунку за п. 20 постанови Кабінету Міністрів України №869 від 01.09.2011, графік проведення робіт з обґрунтуванням щорічного стягнення оплати;
освітлення місць загального користування згідно розрахунку п.22 постанови Кабінету Міністрів України №869 від 01.09.2011.
Зазначений запит отримано відповідачем 17.05.2018 вх. №291.
На запит ОСОБА_2 відповідачем 23.05.2018 надано відповідь за вих. №291, в якій вказано, що графік роботи двірника: щоденно, крім неділі, з 6.00 до 14.00; технічне обслуговування жилих будинків роботи з технічного обслуговування мереж електропостачання та електрообладнання систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем (при їх наявності) - проводиться постійно за зверненнями жителів; прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу протиожеледними сумішами - проводиться в зимовий період в міру необхідності і при наявності ожеледі. Вартість надання цієї складової в переліку послуг становить 1/12 частину вартості від річної сукупної вартості робіт, та не залежать від сезонних видів робіт; нормативні розрахунки з освітлення місць загального використання - вул. В. Жуковського 39/41 - загальна площа квартир, на яку нараховуються послуги з управління складає 3219 м2. Тариф за статтею освітлення місць загального користування становить 0,40 грн. за 1 кв.м. Вартість послуги на місяць з будинку складає 1287,80 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Визначення поняття публічна інформація наведено у статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Так, відповідно до частини першої цієї статті публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
За цим визначенням можна виокремити такі ознаки публічної інформації:
1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;
2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;
3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;
4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;
5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.
У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.
Таким чином, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків. Щодо осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, то вони можуть бути тільки розпорядниками такої інформації.
Для зясування того, чи є інформація публічною, підлягають дослідженню підстави одержання чи створення інформації суб'єктами владних повноважень. Також підлягають зясуванню підстави отримання чи створення запитуваної інформації із врахуванням того, що публічна інформація одержується чи створюється суб'єктами владних повноважень на виконання обовязків, визначених чинним законодавством.
Аналогічна правова позиція викладена у Довідці Вищого адміністративного суду України про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Приписами ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:
1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;
2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;
3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;
4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.
При цьому Комунальне підприємство "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради є розпорядником публічної інформації в сенсі ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
За таких обставин, КП "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради на підставі ч. 3 ст. 13, ст. 14 Закону України Про доступ до публічної інформації зобов'язаний оприлюднювати та надавати публічну інформацію за запитами.
Однак, оскільки КП "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради не є суб'єктом владних повноважень в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України та п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», то створена ним інформація, крім інформації, що стосується питань використання бюджетних коштів та пов'язаної з виконанням делегованих повноважень суб'єктів владних повноважень з надання послуг, не є публічною і останній є лише розпорядником наявної у нього інформації, яка створена суб'єктами владних повноважень.
Запит позивача до відповідача, який позивачем позначений як Інформаційний запит, не є таким, оскільки по суті звернення позивач просить надати йому інформацію, яка створена (могла бути створена) саме комунальним закладом.
Посилання позивача на те, що оскільки розпорядниками інформації є особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків, то запитувана інформація є публічною (п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації») та на те, що юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, є розпорядниками інформації щодо використання бюджетних коштів (п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України Про доступ до публічної інформації), судом відхиляється, оскільки за змістом вищевказаного запиту, позивач бажає отримати інформацію щодо структури та розрахунок тарифу за послуги з: прибирання прибудинкової території та графіка роботи двірника; технічного обслуговування мереж електропостачання і електрообладнання, графік проведення робіт; прибирання снігу, посипання проходів, графік проведення робіт з обґрунтуванням щорічного стягнення оплати; освітлення місць загального користування.
Судом встановлено, що Комунальне підприємство "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради є комунальним унітарним комерційним підприємством, яке частково фінансується з місцевого бюджету.
Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради №1069 від 28.12.2017 року «Про призначення управителів багатоквартирних будинків» КП "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради призначено управителем у багатоквартирних будинках, що розташовані в Соборному районі м. Дніпра.

На виконання вказаного Рішення Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, від імені та в інтересах співвласників багатоквартирних будинків, 29.12.2017 року було укладено з КП "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради договір про надання послуг з управління багатоквартирними будинками, що розташовані в Соборному районі, в тому числі від імені мешканців вул. Жуковського, буд. 39/41.

Підпунктами 7 та 8 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - субєкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обовязків співвласників, повязаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

У відповідності до ст. 11 цього закону управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Отже КП "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради надає послуги з управління багатоквартирним будинком №39/41 по вулиці Жуковського.

Як вказав відповідач, послуги ним надаються в порядку та строки, передбачені договором про надання послуг з управління багатоквартирними будинками, який укладений між Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради та КП "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради від імені та в інтересах співвласників багатоквартирних будинків.

За положенням ч. 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» за рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - обєднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації обєднань співвласників багатоквартирного будинку).

З наведеного видно, що відповідач у відносинах щодо яких позивачем запитано інформацію не виконує делегованих повноважень суб'єктів владних повноважень з надання відповідних послуг.

КП "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради не є також і суб'єктом господарювання, який займає домінуюче становище на ринку або наділений спеціальними чи виключними правами, або є природною монополією.

Крім того, на підставі положень Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирного будинку №39/41 по вулиці Жуковського можуть створити обєднанню співвласників багатоквартирного будинку та самостійно здійснювати управління своїм майном.

Суд також зазначає, що запитувана позивачем інформація не є такою, що стосується використання бюджетних коштів (п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Відповідно до статті 4 КАС України адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Звернувшись до суду з позовом позивач просив відновити його порушене право на доступ до публічної інформації.

Судом встановлено, що саме це право позивача не порушене, оскільки запитувана ним інформація не є публічною.

За наведених обставин, позовні вимоги про визнання відмови відповідача виконати вимоги постанови КМУ №869 від 01.06.2011 протиправною; визнання надання неповної інформації по інформаційному запиту протиправним, таким що порушує право споживачів на інформацію , передбаченого ст. 5 Закону України «Про інформацію», ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ч.1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 700 ЦК України; зобов'язання відповідача надати відповідь на інформаційний запит від 17.05.2018 (вх.№291) про структуру в розрахунку тарифів згідно пунктів 7,10,17,20,22 «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою КМУ №869 від 01.06.2011 є необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Загальний порядок та умови відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 23 вказаного Кодексу передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України, яка передбачає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Отже, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння щодо її заподіяння, наявність причинно-наслідкового зв'язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням та вини в її заподіянні.

Зокрема, суду необхідно з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння особі моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі особа оцінює заподіяну їй шкоду, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

На основі досліджених під час розгляду справи доказів суд доходить висновку, що позивачем не доведено заподіяння йому душевних страждань протиправними діями відповідача, зокрема, у вигляді погіршення здоров'я та/або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, інших негативних явищ, що настали у результаті незаконних дій (бездіяльності) відповідача та причинний зв'язок між неправомірними діями відповідача і заподіяною позивачу моральною шкодою.

У зв'язку із цим позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10000 грн. не підлягає задоволенню.

Судовий збір з позивача не стягується на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 139, 241, 242-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1, 49005) до Комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради (і.к. 32350310, місцезнаходження: Запорізьке шосе, 68, м. Дніпро, 49041) про визнання відмови протиправною, визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 22 лютого 2019 року.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

22 лютого 2019 року.

Суддя В.М. Олійник

З оригіналом згідно.

Суддя В.М. Олійник