Справа № 602/878/17
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Подлісна І.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3888/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 602/878/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій, розпорядження протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

15.11.2017р. позивач ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування розпорядження від 18.08.2016 р. № 12356 та зобов'язати призначити з 01.08.2016р. пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначення пенсії за 2013-2015 роки що складає 3263.61.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.10.2018р. позов задоволено. Суд визнав протиправними дії Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області при призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, суд скасував розпорядження Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 18.08.2016 №12356.

Також, суд зобов'язав Лановецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити та виплатити позивачу з 01.08.2016р. пенсію за віком з більш раннього віку, відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням стажу на день звернення 39 років 03 місяці 13 дні та із застосуванням: - показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, а саме 2013 2015 роки; - індивідуального коефіцієнта стажу, з урахуванням кратності 1,35; - індивідуального коефіцієнта заробітку; - доплати за понаднормовий стаж; - підвищення згідно ч.3 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Лановецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.10.2018р. скасувати та прийняти нове, яким відмовити в позові.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Згідно ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 02.09.2009 р. перебуває на обліку в Лановецькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області.

Із 02.09.2009 р. по 01.01.2010р. позивач отримувала пенсію за вислугою років, як працівник освіти, відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, пенсію пенсійний орган призначив ОСОБА_2 з 01.09.2009р. з врахуванням стажу роботи 32 роки 08 місяців 13 днів та заробітку за період з 01.11.1991р - 31.10.1996 р. та з 01.07.2000 р.-31.08.2009 р.

Коефіцієнт заробітної плати - 1.35188;

Коефіцієнт стажу з врахуванням кратності 1,35 -0,44100.

З 01.01.2010р. по 31.07.2016р. ОСОБА_2 працювала вчителем у дитячій музичній школі.

10.08.2016р. позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно із п.3 ст.45 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 18.08.2016р. пенсійний орган перевів ОСОБА_2 на пенсію за віком з врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2006-2008р. згідно п.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки пенсія вже призначалась за заявою від 01.09.2009р., що підтверджується Розпорядженням Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 18.08.2016 р. № 12356.

Проте, позивач вважає дане розпорядження від 18.08.2016 р. № 12356 протиправним, оскільки пенсійний орган при призначенні пенсії за віком обчислив стаж 32 роки 08 місяців ( коефіцієнт стажу для обчислення пенсії з врахуванням кратності 1,35 обчислено - 0,44100 ), при наявному стажі 39 років 05 місяців ( коефіцієнт стажу для обчислення пенсії з врахуванням кратності 1,35 -053213 )

З 01.10.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України про підвищення пенсії».

З матеріалів справи видно, що після перерахунку пенсії з 01.10.2017 р. розмір пенсії позивача при індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 1,26751 та коефіцієнті стажу 0,39250 становить: 2076 грн. 84 коп., що включає в себе розмір пенсії за віком - 1872 грн. 78 коп. та доплату за понаднормований стаж ( 19 років ) - 204 грн.06 коп.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» №1058-ІV (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Із змісту пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII видно, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

29 листопада 2016 року Верховний Суд України у справі №21-6331а15 висловив свою позицію стосовно того, що при переведенні з пенсії призначеної згідно Закону №1788-XII на пенсію згідно Закону №1058-ІV показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

При цьому, необхідно зазначити, що положеннями частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким був на час призначення пенсії, передбаченої вказаним Законом.

Проте, ОСОБА_2 01.09.2009р. пенсійним органом призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше 10.08.2016 р.

За таких обставин, колегія суддів вважає що суд першої інстанції, дійшов вірного висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, а не як помилково вказує відповідач переведення з одного виду пенсії на інший.

Такий висновок у подібних правовідносинах висловив Верховний Суд у постанові від 6 березня 2018 року №К/9901/3035/17.

Доводи пенсійного органу щодо прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії», відповідно до якого з 01.10.2017 р. перераховано позивачу пенсію із використанням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015 та 2016 роки, не приймаються колегією суддів до уваги. Оскільки предметом спору в даній справі є незастосування при призначенні пенсії такого показника, у зв'язку з тим що відповідач вважав, що перехід позивача з пенсії за вислугу років згідно Закону №1788-XII на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV, є переведенням з одного виду пенсії на інший в межах одного Закону, а не дії пенсійного органу щодо перерахунку пенсії після її призначення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 602/878/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 КАС.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 25.02.2019р.