Справа № 750/1395/19
Суддя: Литвиненко І. В.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/1395/19
Провадження № 2-а/750/52/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого-судді Литвиненко І. В.,

за участю секретаря судового засідання Гоєнка О. Г.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського взводу № 1 роти № 2 УПП в Чернігівські області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що поліцейський взводу № 1 роти № 2 УПП в Чернігівській області ОСОБА_3 протиправно виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно якої позивач нібито порушив вимоги ПДР, а саме здійснив проїзд на заборонений - жовтий сигнал світлофора, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач зазначив, що вказаного правопорушення він не вчиняв, однак інспектор протиправно не взяв до уваги пояснення позивача та притягнув його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.02.2019 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження.

Вказану ухвалу відповідач отримав, однак станом на 25 лютого 2019 року відзиву на позов відповідач не надав.

Позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі та відповідь на відзив, хоча фактично відповідачем подане клопотання про приєднання до матеріалів справи диску з фіксацією обставин справи.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

26.01.2019 поліцейський взводу № 1 роти № 2 УПП в Чернігівській області ОСОБА_3 склав постанову серії НК № 340882 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що останній, керуючи автомобілем «Пежо 407», номерний знак НОМЕР_1, порушив вимоги ПДР, а саме здійснив проїзд перехрестя проспекту Миру та вулиці ОСОБА_4 на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3.ґ ПДР.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ст.ст. 73 76 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В оскаржуваній постанові перед словом «Постановив», стоїть напис: «відео СВ-00029». Суду надано для огляду диск DVD-R з фрагментами відеозаписів з нагрудного відео реєстратора поліцейського, при вивченні якого судом не було встановлено вини позивача, оскільки патрульна машина знаходилася занадто далеко від машини позивача та від відповідного світлофора в темну пору доби, тому не видно, чи дійсно автомобіль, що є на відеозаписі є саме автомобілем «Пежо 407», неможливо встановити колір автомобіля, а також номерний знак автомобіля, крім того відеозапис переривається до того часу, як патрульний автомобіль наблизився до автомобіля на відео до такої відстані, на якій би було видно марка авто, його номери. Також судом враховано, що відеозапис неможна вважати достовірним доказом, так як відео на записі перебігає у часовому проміжку до часу 20 годин 50 хвилин 28 секунд, а потім продовжується відео із часом 20 годин 47 хвилин 27 секунд.

Суду не вдається встановити, що у діях, які кваліфіковані відповідачем за ч. 2 ст. 122 КУпАП є склад правопорушення, адже відповідачем не надано до суду жодних додатків до оскаржуваної постанови, які підтверджували б зазначені в ній обставини порушення позивачем.

Відповідачем до суду не надіслано будь-яких заперечень, які могли б спростовувати твердження позивача, що наведені у заяві про скасування постанови про адміністративне правопорушення, а з постанови не вдається встановити, що позивач дійсно здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

В порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином. За таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до норм чинного законодавства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В свою чергу відповідач будь-яких письмових відзивів, що обґрунтовують доводи його заперечень до суду не надав.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів для повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд доходить висновку про те, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконною, в зв'язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122, 251, 283, 284 КУпАП, ст. 9, 76-78, 244-246, 257, 262, 268, 271, 286 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги - задовольнити.

Постанову серії НК № 340882 від 26.01.2019 винесену поліцейським взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернігівській області ДПП молодшого лейтенанту поліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Справу стосовно притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. В. Литвиненко