Справа № 1940/1736/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/577/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Тернопільського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Баранюк А.З., м. Тернопіль, повний текст рішення складено 03.12.2018 року) у справі №1940/1736/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області в особі Тернопільського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області в особі Тернопільського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області в якому просила зобов'язати відповідача призначити та виплатити допомогу по вагітності та пологах у сумі 13 245, 12 грн. згідно заяви-розрахунку від 23 травня 2018 року.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РОНКПП НОМЕР_1) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області в особі Тернопільського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області (46008, вул. Танцорова, 51, м. Тернопіль, ) задоволено.

Зобов'язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області в особі Тернопільського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області виплатити ОСОБА_3 допомогу по вагітності та пологах у розмірі 13245 (тринадцять тисяч двісті сорок п'ять) грн 12 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області в особі Тернопільського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем Тернопільським міським відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що при вирішенні спору судом першої інстанції не застосовано норми п. 1 ст. 3, абзацу другого частини 1 статті 25, статей 26, 30, 31, 33, 34 Закону № 1105-ХІV, які є спеціальними по відношенню до загальної норми частини 3 статті 19 Закону №1105-ХІV, і підлягали застосуванню, та не надано належну правову оцінку виконанню вказаних положень Закону №1105-ХІV відповідачем шляхом виплати ОСОБА_3 допомоги по вагітності та пологах за основним місцем роботи.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу за вх. №К-2196/19 від 04 лютого 2019 року в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законне, обґрунтованим та мотивованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що наведені апелянтом у апеляційній скарзі підстави та обставини для скасування оскаржуваного рішення суду є надуманими, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3, має право на зайняття адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом, виданим на підставі рішення Ради адвокатів Тернопільської області від 29.06.2016 р. НОМЕР_2.

Згідно довідки про взяття на облік платника податків від 10.08.2016 р. №15459, адвоката ОСОБА_3 взято на облік у Тернопільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Тернопільській області.

14 червня 2017 року позивачці було видано листок непрацездатності серії АДБ №837469 на період з 14 червня 2017 року по 17 жовтня 2017 року у зв'язку з вагітністю і пологами.

23 травня 2018 року позивач звернулася до Тернопільського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області із заявою-розрахунком з метою отримання допомоги по вагітності і пологах.

Листом від 07.06.2018 року №19-07-11/1080 Тернопільське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області повідомило ОСОБА_3 про відмову в призначенні допомоги по вагітності та пологах згідно заяви-розрахунку від 23.05.2018 року мотивуючи тим, що відповідно до ч.1 ст.30 закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначаються та надаються за основним місцем роботи (діяльності). Допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах застрахованим особам (у тому числі тим, які здійснюють підприємницьку чи іншу діяльність та одночасно працюють на умовах трудового договору) надається за основним місцем роботи (діяльності) та за сумісництвом (наймом) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі заяви-розрахунку №265 від 13.07.2017 року, поданої Державним навчальним закладом "Тернопільський центр професійно-технічної освіти" (страхувальник), Фонд соціального страхування України в особі Тернопільського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області здійснив фінансування в сумі 17903,34 грн., перерахувавши її 19 липня 2017 року на рахунок страхувальника для надання ОСОБА_3, як застрахованій особі, допомоги по вагітності та пологах за основним місцем роботи за період з 14.06.2017 року по 17.10.2017 року згідно листка непрацездатності серія АДБ №837469. Зазначено, що позивачем надано копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серії ТР №000125, виданого 29 червня 2016 року. Згідно з інформацією, яка є у загальному доступі, право на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно пункту 1 ч.1 ст. 31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" з 24.10.2017 року на підставі заяви ОСОБА_3 Зазначено, що відповідно до норм податкового кодексу України, самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником у межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб. Вказали, що адвокатська діяльність, як незалежна професійна діяльність адвоката (самозайнятої особи), здійснювана на підставі договору про надання правової допомоги, не є регулярною оплачуваною роботою на умовах трудового договору (контракту) і не може вважатися сумісництвом (наймом). Також, даною відмовою позивачку додатково повідомили, що заява-розрахунок від 23 травня 2018 року неналежно оформлена в частині вказання реєстраційного номера облікової картки платника податків замість номера рахунку в банку та підписана і подана ОСОБА_3, як страхувальником, хоча на дату її подання вона такою не є, а в контексті роботи за сумісництвом не може бути.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я визначено Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону №1105-XIV загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Згідно із ч.1 ст.13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

Згідно п.п.14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" особи, які забезпечують себе роботою самостійно займаються (підприємницькою, адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, в тому числі члени творчих спілок, творчі працівники, які не є членами творчих спілок), мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону за умови сплати страхових внесків до Фонду згідно із законом.

Згідно із п.2 ч.1 ст.20 Закону №1105-XIV за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг, як зокрема, допомога по вагітності та пологах.

Пунктом 1 частини 1 статті 16 вказаного вище Закону встановлено, що застраховані особи мають право на: отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" застраховані особи, які протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на матеріальне забезпечення відповідно до цього Закону в таких розмірах: допомога по вагітності та пологах - виходячи з нарахованої заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, але в розрахунку на місяць не вище двократного розміру мінімальної заробітної плати та не менше за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом у місяці настання страхового випадку.

Постановою Кабінету Міністрів України №675 від 26.11.2014 року "Про затвердження пропорцій розподілу єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" затверджено розподіл єдиного внеску, що сплачується категорією платників, зокрема, на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку тимчасовою втратою працездатності.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Суд апеляційної інстанції проаналізувавши вище вказані норми чинного законодавства, дійшов висновку, що адвокати мають право на отримання допомоги по вагітності та пологах за рахунок коштів Фонду за умови сплати ними єдиного внеску.

З матеріалів справи видно, а саме з довідки про взяття на облік платника податків (а.с. 16), адвокат ОСОБА_3 взята на облік у контролюючих органах з 10.08.2016 року за №15459 в Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області.

Згідно довідки Головного управління ДФС у Тернопільській області від 04.06.2018 р. №170916/19-00-13-05/11578, ОСОБА_3 сплатила єдиний внесок в розмірі 22% за січень-жовтень 2017 року в розмірі 7040,000 грн. (по 704,00 грн. за кожний місяць).

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року у справі №1940/1736/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
І. В. Глушко
Повний текст постанови складений 27 лютого 2019 року.