Справа № 0340/1887/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/433/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Ксензюк А.Я., м. Луцьк, повний текст рішення складено 26.11.2018 року) у справі №0340/1887/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області, заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області Сави С.Є., головного державного ревізора-інспектора Луцької об'єднаної державної податкового інспекції Головного управління ДФС у Волинській області Пілецької Н.Я. про визнання рішення недійсним, визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області, заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області Сави С.Є., головного державного ревізора-інспектора Луцької об'єднаної державної податкового інспекції Головного управління ДФС у Волинській області Пілецької Н.Я. в якому просив визнати недійсним рішення Головного управління ДФС у Волинській області №056411303 від 17.08.2018. Визнати протиправними дії заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області Сави С.Є. щодо підписання рішення № від 17.08.2018. Визнати протиправними дії головного державного ревізора-інспектора Луцької ОДПІ ГУ ДФС України Пілецької Н.Я. щодо складання акта камеральної перевірки №844. Визнати протиправними дії відповідачів щодо позбавлення можливості надати заперечення на акт камеральної перевірки №844. Стягнути з відповідачів солідарно 1 000 000 (один мільйон) гривень на відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року в задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області, заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області Сави С.Є., головного державного ревізора-інспектора Луцької об'єднаної державної податкового інспекції Головного управління ДФС у Волинській області Пілецької Н.Я. про визнання рішення недійсним, визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким змінити описову, мотивувальну та резолютивну частини рішення викладені в прохальній частині апеляційної скарги.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що акт про результати камеральної перевірки терміну подання звітності по єдиному соціальному внеску соціальному внеску березень 2018 року за №844 та рішення про нарахування штрафної санкції за березень 2018 року в сумі 170 грн. є протиправними, оскільки у зв'язку із тим, що ним своєчасно було подано звіт про нарахування єдиного соціального внеску за березень 2018 року. Звіт по єдиному податку за березень 2018 року був сформований та поданий 20 квітня 2018 року, що відповідає вимогам пункту 1 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Вважає дії відповідачів щодо складання акту та підписання рішення протиправними, оскільки в акті відсутня дата його складання, що є обов'язковим реквізитом, а тому цей акт є недійсним і не породжує жодних юридичних наслідків, а прийняте рішення на його підставі також є недійсним.

Відповідачем Головним управлінням ДФС у Волинській області подано відзив на апеляційну скаргу за вх. №К-3042/19 від 12 лютого 2019 року в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законне, обґрунтованим та мотивованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що наведені апелянтом у апеляційній скарзі підстави та обставини для скасування оскаржуваного рішення суду є надуманими, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 подав податковому органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за березень 2018 року засобами електронного зв'язку.

Податковий орган 21 квітня 2018 року сформував квитанцію №2, якою повідомлено ОСОБА_1 про те, що автоматична обробка електронного документа/звіту виконана вдало (перелік попереджень за наявності), а дані завантажено до Реєстру застрахованих осіб.

Головним управлінням ДФС у Волинській області 17 серпня 2018 року була проведена камеральна перевірка терміну подання звітності по єдиному соціальному внеску за березень 2018 року, за результатами якої складено акт за №844.

З акту перевірки №844 видно, що камеральною перевіркою встановлено факт несвоєчасного подання звіту по єдиному соціальному внеску до Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області за формою згідно з додатком 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, березень 2018 року.

На підставі акта перевірки, відповідачем було винесено оскаржуване рішення за № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в сумі 170 грн.

Згідно з пунктами 1 та 4 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Відповідно до абзацу 5 частини восьмої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Відповідно до підпунктів 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (в редакції станом на момент подання спірної звітності), платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Процедура подання податкової звітності до контролюючого органу регулюється Податковим кодексом України, Порядком обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року за №557 та Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року за №435.

Пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пункту 49.5 статті 49 Податкового кодексу України, у разі надсилання податкової декларації поштою, платник податку зобов'язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного контролюючого органу не пізніше ніж за п'ять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації, визначеного цією статтею, а при поданні податкової звітності в електронній формі, - не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає такий граничний строк.

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок № 435), страхувальники, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами зобов'язані формувати та подавати до органів доходів і зборів звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду.

Пунктом 2 І Розділу Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, (далі - Порядок №557) визначено, що електронні документи це документи (у тому числі податкова звітність, звітність зі сплати єдиного внеску, фінансова та статистична звітність, податкові та акцизні накладні, розрахунки коригування до податкових та акцизних накладних, заяви, довідки, сервісні запити, витяги, договори, повідомлення, рішення, інші документи), які створені в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису, складення, та/або подання, та/або надіслання яких передбачається Податковим кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання Кодексу, та/або пов'язане з реалізацією прав та обов'язків платника та/або контролюючих органів згідно із нормами Кодексу, та подаються у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку

Згідно з положеннями пунктів 5 і 6 ІІ Розділу Порядок №557 автор здійснює надсилання електронних документів з урахуванням встановлених законодавством граничних строків для подання таких документів.

Електронні документи, відправлені автором після закінчення строку, встановленого законодавством для подання аналогічних документів в паперовому вигляді, вважаються поданими з порушенням строків їх подання.

Перша квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання (пункт 2 І Розділу Порядку №557).

Судом першої інстанції встановлено, що останнім днем подання позивачем звіту за березень 2018 року є 20 квітня 2018 року, а подано його було - 21 квітня 208 року згідно з квитанцією №1.

Камеральною перевіркою було встановлено несвоєчасність подання звіту по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за березень 2018 року.

Позивачем був поданий звіт за березень 2018 року - 21 квітня 2018 року о 00:05:54, що підтверджується і квитанцією № 1.

Податковим органом отримано звітність в електронному вигляді та направлено позивачу квитанцію №1 (21 квітня 2018 року), в якій зазначено, що документ збережено на центральному рівні, документ буде оброблено у складі пакету пов'язаних документів.

Згідно з квитанцією №2 від 21 квітня 2018 року 00:32:48, позивача було повідомлено про те, що пакет прийнято, результати обробки вдалі.

Взявши до уваги викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за березень 2018 року поданий з порушенням терміну його подання (21 квітня 2018 року о 00:05:54).

Відповідно до пункту 7 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Оскільки звіт за березень 2018 року поданий з порушенням терміну його подання, тому дії відповідача щодо винесення рішення від 17 серпня 2018 року за № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в сумі 170 грн. відповідають вимоги законодавства.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції врахувавши викладені обставини, дійшов висновку, що відповідачі довели правомірність винесення та підписання рішення від 17 серпня 2018 року № та дій щодо складення акта камеральної перевірки №844.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року у справі №0340/1887/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
І. В. Глушко
Повний текст постанови складений 27 лютого 2019 року.