Справа № 808/1239/16
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 808/1239/16

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіної Любові Олександрівни на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 червня 2016 року (суддя Лазаренко М.С.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_3

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіної Любові Олександрівни

про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_3, в якому позивач просить: визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіної Любові Олександрівни щодо не включення позивача до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за Договором банківського рахунку № 876/ПР45; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіну Любов Олександрівну включити ОСОБА_3 до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за Договором банківського рахунку № 876/ПР45.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16 червня 2016 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Український Професійний Банк» та ОСОБА_3 06.05.2015 укладено Договір банківського рахунку № 876/ПР45.

Згідно з платіжним дорученням № 0410001 від 06.05.2015 на рахунок позивача надійшли грошові кошти у сумі 150000,00 грн.

ОСОБА_3 03.02.2016 звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявою щодо виплати гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ «Український Професійний Банк».

Листом від 16.02.2016 № 01-10/327 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» повідомила, що сума коштів, розміщена на рахунку позивача, не підлягає відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у зв'язку з тим, що договір поточного рахунку від 05.05.2015 № 876/ПР45 (операції з внесення 06.05.2015 грошових коштів на рахунок № с) є нікчемним.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 не включено до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, з чим також погодився суд першої інстанції, оскільки відповідачем не наведено жодну ознаку нікчемності правочинів, визначену законом. Відповідачем при цьому не доведено належними доказами, що такі правочини визнані недійсними в судовому порядку.

Надаючи оцінку спірними правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до постанови НБУ від 30.04.2015 № 293/БТ ПАТ «Український Професійний Банк» віднесено до категорії проблемних та запроваджено особливий режим контролю за діяльністю банку.

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» до категорії неплатоспроможних» № 348 від 28.05.2015, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб винесено рішення від 28.05.2015 № 107 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Український Професійний Банк», згідно з яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Український Професійний Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 29.05.2015 по 28.08.2015.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ст. 26 Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб», відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

З метою забезпечення прав Фонду, уповноважена особа, як то зазначено в частині 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб», забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

За приписами ч. 4 ст. 38 Закону Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що Уповноважена особа Фонду на етапі тимчасової адміністрації вчиняє наступні дії: 1) складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними; 4) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною 3 статті 38 Закону встановлено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «УПБ» Пантіною Л.О. прийнято: наказ № 26/ТА від 29.05.2015 «Про перевірку договорів в ПАТ «УПБ»; наказ від 02.06.2015 № 31/ТА «Про перевірку вкладів фізичних осіб»; наказ від 03.07.2015 № 64/ТА «Про тимчасове обмеження здійснення банком на час тимчасової адміністрації банківських операцій із виплати коштів вкладників».

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» встановлено, що з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Частиною 3 вказаної статті Закону встановлено, що правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що з моменту запровадження тимчасової адміністрації, а саме з 28.05.2015, ПАТ «Український Професійний Банк» не мав повноважень щодо здійснення будь-яких видаткових операцій, зокрема, пов'язаних з перерахуванням коштів з одного рахунку на інший.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що з рахунку фізичної особи ОСОБА_4 06.05.2015 банком було здійснено перерахування коштів на рахунок ОСОБА_3 у сумі 150000,00 грн., призначення платежу: «поповнення згідно договору 275190 від 15.05.2014», тобто вже під час тимчасової адміністрації та здійснення процедури виведення банку з ринку.

Колегія суддів знаходить обґрунтованими доводи апелянта, що перерахування коштів ОСОБА_4 на рахунок позивача під час здійснення тимчасової адміністрації фактично є наданням переваги вказаній особі перед іншими кредиторами, оскільки після здійснення такого перерахунку ОСОБА_4 11.08.2015 отримав виплату гарантованої суми за рахунок коштів ФГВФО, та є підставою для визнання такого правочину нікчемним в силу приписів п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб», що, в свою чергу, свідчить про правомірність дій відповідача щодо не включення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Український Професійний Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Доводи позивача та висновки суду першої інстанції, що відповідачем не надано доказів доведення до відома співробітників банку та громадян постанови НБУ від 30.04.2015 № 293/БТ, яка має гриф «Банківська таємниця», суд апеляційної інстанції не вважає обґрунтованими, адже відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є:

1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України;

2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди;

3) фінансово-економічний стан клієнтів;

4) системи охорони банку та клієнтів;

5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності;

6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація;

7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню;

8) коди, що використовуються банками для захисту інформації;

9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського та валютного нагляду, становить банківську таємницю.

Згідно зі ст. 61 Закону Банки зобов'язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом:

1) обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю;

2) організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю;

3) застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації;

4) застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом.

Службовці банку при вступі на посаду підписують зобов'язання щодо збереження банківської таємниці. Керівники та службовці банків зобов'язані не розголошувати та не використовувати з вигодою для себе чи для третіх осіб конфіденційну інформацію, яка стала відома їм при виконанні своїх службових обов'язків.

Банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 цього Закону.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що гриф «Банківська таємниця» на відповідному документі (рішенні) не стосується службовців Банку, а тому вчинення останніми операцій по перерахунку грошових коштів з одного рахунку особи на рахунок іншої після віднесення ПАТ «УПБ» до категорії неплатоспроможних суперечить вимогам чинного законодавства.

Суд першої інстанції залишив вказані вимоги чинного законодавства поза увагою, що призвело до постановлення невірного судового рішення, а тому постанова суду підлягає скасуванню як така, що ухвалена з порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіної Любові Олександрівни задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 червня 2016 року в адміністративній справі № 808/1239/16 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 26 лютого 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Постанова суду набирає законної сили з 26 лютого 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 26 лютого 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова