Справа № 824/785/18-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/785/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови відновлення виплати призначеної довічно пенсії по інвалідності відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19.12.2006 року із розрахунку 8 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та додаткової пенсії із розрахунку 75% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2008 р.; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відновити виплату призначеної довічно пенсії по інвалідності відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19 грудня 2006 року із розрахунку 8 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та додаткової пенсії із розрахунку 75% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2008 р. справа 2-а-24862/08; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повернути різницю не сплачених сум пенсії з урахуванням одержаних сум пенсії починаючи з 01 листопада 2011 року по день відновлення, відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення."

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та віднесена до І категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом ІІ групи профзахворювання. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 р. позивачу призначено пенсію по інвалідності з 01.10.2008 р. відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19.12.2006 року із розрахунку 8 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та додаткової пенсії із розрахунку 75% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З 01.10.2008 р. пенсійні виплати ОСОБА_1 здійснювалися на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 р., проте з листопада 2011 року такі виплати були припинені. Після звернення 02.07.2018 р. до пенсійного органу із заявою про відновлення ОСОБА_1 виплати, призначеної довічно пенсії по інвалідності відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19.12.2006 року, відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 р., відповідачем відмовлено у поновлення виплати пенсії на підставі положень постанови КМУ від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Посилаючись на норми діючого законодавства, що регулюють відносини у сфері соціального забезпечення, позивач просила визнати такі дії протиправними та зобов'язати відповідача відновити виплату призначеної довічно пенсії по інвалідності відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19 грудня 2006 року із розрахунку 8 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та додаткової пенсії із розрахунку 75% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 р. справа 2-а-24862/08.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подало до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просило у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. У відзиві відповідач зазначає про відсутність підстав для відновлення позивачу виплати призначеної довічно пенсії по інвалідності відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19.12.2006 року. Відповідач зазначає, що 19.06.2011 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»» від 14.06.2011 р. №3491-VI. На виконання вказаного Закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», де установлено розміри виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. З 01.01.2012 р. постанова Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. №745 припинила свою дію, у зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Таким чином, пенсійний орган зазначає, що позивач отримує пенсію відповідно до положень чинного законодавства.

Ухвалою суду від 14.09.2018 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі на 18.10.2018 року.

18.10.2018 р. розгляд справи відкладено до 07.11.2018 р., у зв'язку із необхідністю надання відповідачем додаткових доказів по справі.

07.11.2018 р. судове засідання знято з розгляду у зв'язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Розгляд справи призначено на 06.12.2018 року.

В судовому засіданні 06.12.2018 р. закрито підготовче провадження та оголошено перерву до 22.01.2019 року.

22.01.2019 р. в судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов, в той час як відповідач заперечував проти його задоволення. Учасники справи звернулись до суду із заявами про розгляд справи в порядку письмового провадження. У зв'язку із вказаним суд вирішив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Крім того, 27.02.2019 р. ухвалою суду залишено без розгляду позов в частині позовних вимог щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повернути різницю не сплачених сум пенсії, з урахуванням одержаних сум пенсії за період з 01.11.2011 р. по 16.02.2018 р., відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення."

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія) та особа з інвалідністю 2 групи довічно, у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 30.07.1997 р., довідкою медичного огляду МСЕ №044604, експертним висновком отриманого захворювання №2488/157-5 від 23.05.1991 року. (а.с. 14-17).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 р. у справі №2-а-24862/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську Донецької області про перерахунок пенсії, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську Донецької області перерахувати позивачу пенсію по інвалідності відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19.12.2006 року із розрахунку 8 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та додаткової пенсії із розрахунку 75% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вказана постанова набрала законної сили 21.01.2009 р. згідно ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду. (а.с. 21-29).

Згідно поданих до справи довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та розпоряджень про призначення та перерахування пенсії вбачається, що позивач з жовтня 2008 р. по жовтень 2011 р. отримувала пенсію у підвищеному розмірі відповідно до постанови Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 р. у справі №2-а-24862/08. З 01.11.2011 р. розмір пенсії позивачу зменшено внаслідок перерахування проведеного пенсійним органом. (а.с. 31- 39, 90-93).

02.07.2018 р. позивач звернулась із заявою до пенсійного органу про відновлення ОСОБА_1 виплати, призначеної довічно пенсії по інвалідності відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19.12.2006 року, відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 року. (а.с. 19).

16.07.2018 р. відповідачем у листі №566/0-11/13 відмовлено у поновленні виплати пенсії позивачу. Відмова обґрунтована тим, що з 01.11.2011 р. виплата пенсії позивача приведена у відповідність до постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. №745, а з 01.01.2012 р. до постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року. (а.с. 20).

Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови здійснити поновлення виплати пенсії згідно з постановою Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 р. у справі №2-а-24862/08, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»» від 14.06.2011 р. №3491-VI, постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII (далі - Закон № 796), в редакції закону від 19.12.2006 р., пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Розмір додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1 був визначений у ст. 50 Закону № 796, та для інвалідів II групи становив 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника був передбачений у ст. 54 Закону № 796, та для інвалідів II групи становив 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч. 3 ст. 67 Закону № 796 у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Як встановлено судом, з жовтня 2008 р. по жовтень 2011 р. (включно) позивач отримувала пенсію відповідно до постанови Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 р. у справі №2-а-24862/08 відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19.12.2006 року із розрахунку 8 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та додаткової пенсії із розрахунку 75% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

19.06.2011 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»» від 14.06.2011 р. №3491-VI. На виконання вказаного Закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», де установлено розміри виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. З 01.01.2012 р. постанова Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. №745 припинила свою дію, у зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тобто з 01.11.2011 р. позивачу пенсія підлягала виплаті відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України №745, а з 01.01.2012 р. відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України №1210.

Суд звертає увагу, що вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. N 1058-IV, встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та Законом про Державний бюджет України на поточний бюджетний період.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 були визначені мінімальні розміри основної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, пунктом 63 якого, зокрема розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким установлено, що норми і положення зокрема ст. 50, 54 Закону № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно із новою редакцією ст. 50 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Суд наголошує, що постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210 було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 11 Постанови №1210 мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС II групи інвалідності - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 13 Постанови №1210 встановлено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону № 796-ХІІ виплачується у таких розмірах: особам, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС інвалідам II групи - 379,6 гривні.

При цьому, положення Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ неконституційними не визнавались, положення Постанови КМУ № 1210 є також чинними.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно п. 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в п. 2, 3 ст. 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення ч. 2 ст. 96, п. 2, 3, 6 ст. 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Відтак, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, право встановлювати законодавчі обмеження щодо виплати пенсії узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини викладеною в рішенні від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України» (заява №43331/12), в якому суд розглянувши скаргу, зокрема, за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду від 19.01.2010 року після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів, вказав на відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат.

Таким чином, розміри додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачені статтями 50, 54 Закону № 796-XII, були змінені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №745, а з 01.01.2012 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1210.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що у постанові Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 р. у справі №2-а-24862/08 встановлено право позивача на отримання пенсії відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19.12.2006 року. При цьому, Донецький окружний адміністративний суд не встановив довічне право ОСОБА_1 на отримання пенсії в редакції законодавства від 19.12.2006 року.

Суд наголошує, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. №745, та з 01.01.2012 р., на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1210 встановлено інший порядок визначення та виплат розмірів додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону № 796-XII.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 р. у справі №2-а-24862/08 виконано у повному обсязі, а відтак твердження позивача на протиправну бездіяльність відповідача щодо невиконання вказаного рішення суду стосовно відновлення пенсії є безпідставними.

Аналогічного висновку дійшов Верховий Суд у постановах: від 06.06.2018 по справі № 816/4614/15; від 19.06.2018 по справі № 344/14522/17; від 25.10.2018 по справі № 629/4376/16; від 22.11.2018 по справі № 640/19008/16, а також від 22.01.2019 р. у справі № 281/667/17.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача при нарахуванні та виплаті пенсій позивачеві відповідно до ст. 50, 54 Закону № 796-XII, з 01.11.2011 р. у розмірах встановлених постановою КМУ №745 та з 01.01.2012 р. у розмірах встановлених постановою КМУ № 1210, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено суду правомірність та законність відмови у відновленні позивачу виплати пенсії по інвалідності.

Згідно з вимогами статей 132-143 КАС України суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1);

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58022, м. Чернівці, вул. Оренбурзька, 7А, ).

Суддя Т.М. Брезіна