Справа № 815/1829/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2019 р. м.ОдесаСправа № 815/1829/18

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Осіпов Ю.В., Шляхтицький О.І.,

за участю секретаря Гошуренко Н.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 8 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
У квітні 2018 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі Військова частина НОМЕР_1 ) в якому, з урахуванням зміни позовних вимог, просив:

- визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень з 1 січня 2018 року по 21 лютого 2018 рік;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію за піднайом (найом) жилих приміщень за період з 1 січня 2018 року по 21 лютого 2018 рік у розмірі 4462 грн. (а. с. 99-100).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі рапорту позивача від 2 січня 2018 року, 19 березня 2018 року ТВО командиром військової частини НОМЕР_2 прийнято наказ № 53 про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом житла у розмірі 2550 грн. з 2 січня 2018 року. Листом від 12 квітня 2018 року відповідачем відмовлено в реалізації названого вище наказу, з підстав, що позивач має отримувати компенсацію за піднайом житла з 22 лютого 2018 року, а не з 2 січня 2018 року, як вказано в наказі військової частини НОМЕР_2 від 19 березня 2018 року. На думку позивача, протиправні дії відповідача порушують його право на отримання передбачених законодавством грошових виплат, встановлених Конституцією України та Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів Їх сімей".

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 8 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в реєстрі наявні відомості про право власності про майно - квартиру, яка належить позивачу на праві приватної власності.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому останній просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем у 2017 році вже була подана оновлена довідка яка підтверджує відсутність у останнього у власності житла, а також підтверджує, що зазначена у первинному витягу квартира АДРЕСА_1 належать не позивачу, а іншому ОСОБА_1 , який має з позивачем однакове прізвище, ім`я та по-батькові, але має інший реєстраційний номер облікової картки платника податків і не має ніяких родинних зв`язків.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що з 5 травня 2015 року по 13 квітня 2018 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді начальника штабу-першого заступника командира військової частини.

2 січня 2018 року позивачем було подано рапорт, з відповідним переліком документів, з проханням виплатити грошову компенсацію за піднайом (найом) житла.

19 березня 2018 року на підставі вказаного рапорту ТВО командира військової частини НОМЕР_2 прийнято наказ № 53 про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом житла у розмірі 2550 грн. з 2 січня 2018 року.

Листом від 12 квітня 2018 року відповідачем відмовлено в реалізації названого вище наказу, з підстав, що позивач має отримувати компенсацію за піднайом житла з 22 лютого 2018 року, а не з 2 січня 2018 року, як вказано в наказі військової частини НОМЕР_2 від 19 березня 2018 року.

Відповідно ч. 1 до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень (далі - грошова компенсація) таким категоріям військовослужбовців Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецзв`язку та Держспецтрансслужби визначається Порядком виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450 (далі Порядок № 450).

Пунктом 4 названого Порядку № 450 встановлено, що грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця: особам офіцерського складу - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини; курсантам - за місцем проходження військової служби (навчання) згідно з наказом керівника вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.

Згідно п. 5 Порядку № 450 для отримання грошової компенсації військовослужбовець разом з рапортом подає такі документи, зокрема інформацію (витяг, інформаційну довідку) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно.

Грошова компенсація не виплачується у разі наявності у військовослужбовця або членів його сім`ї за місцем проходження військової служби жилого приміщення, яке відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, площею, що відповідає мінімальним нормам, визначеним житловим законодавством (п. 6 Порядку № 450).

Аналізуючи наведені вище приписи законодавства апеляційний суд приходить до висновку, що законодавство пов`язує виникнення у військовослужбовця права на виплату йому грошової компенсації з поданням рапорту до якого в обов`язковому порядку має бути долучено документ, який підтверджує відсутність у власності військовослужбовця або члена його сім`ї житла за місцем його служби.

Матеріалами справи встановлено, що при поданні рапорту на виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житла від 2 січня 2018 року позивачем була надана інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 107285970 сформована 12 грудня 2017 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 , серія та номер паспорта громадянина України НОМЕР_4 ) має у власності квартиру за адресою АДРЕСА_2 яка належить позивачу на праві приватної власності - частка власності 1/1 (а.с. 18).

При цьому апеляційний суд наголошує, що позивачем було самостійно надано до рапорту від 2 січня 2018 року № 30 довідку, в якій наявний запис про право власності на житло за позивачем.

Отже, військова частина НОМЕР_1 законно вважала, що ОСОБА_1 не має права на отримання грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень у зв`язку з чим, листом від 12 квітня 2018 року ТВО командир військової частини НОМЕР_1 повідомив військову частину НОМЕР_2 про неможливість реалізації наказу № 53 від 19 березня 2018 року.

В подальшому, у лютому 2018 року позивачем було надано оновлену інформаційну довідку від 22 лютого 2018 року № 114902760 яка засвідчила відсутність у власності останнього житлових приміщень за місцем служби.

Так, на думку позивача, останній має право на отримання грошової компенсації з моменту реєстрації рапорту, а не з моменту надання ним довідки від 12 грудня 2017 року № 107285970.

Проте, апеляційний суд зазначає, що довідка від 22 лютого 2018 року № 114902760, яка підтверджує відсутність у позивача у власності житлових приміщень за місцем проходження служби, була надана останнім лише у лютому 2018 року, тобто через два місяці після подання ОСОБА_1 відповідного рапорту, що суперечить вимогам положень п. 5 Порядку № 450 та перешкоджає виплаті позивачу компенсації з 2 січня 2018 року.

Суд відхиляє посилання позивача, що у вказаній довідці від 12 грудня 2017 року № 107285970 зазначено іншу особу, яка не є позивачем, оскільки будь-яких доказів ані до суду, ані відповідачу представником позивача надано не було.

З урахуванням викладеного вище, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що відмова відповідача щодо виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень за період з 1 січня по 21 лютого 2018 року, є правомірною.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 8 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Повний текст постанови суду складено 1 березня 2019 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Шляхтицький О.І. Осіпов Ю. В.