Справа № 200/14160/18-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 р. Справа№200/14160/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Маранта» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДФС у Донецькій області звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, що відповідач має податковий борг в загальній сумі 57 055,72 грн., який не сплатило в установлені законодавством строки і який стягнуто з його рахунків судовим рішенням, що набрало законної сили.

У звязку з тим що платіжні вимоги, які виставлялись на рахунки підприємства на загальну суму 57 055,72 грн., через відсутність на них коштів банком не виконані, позивач просив надати Головному управлінню ДФС у Донецькій області дозвіл на погашення податкового боргу в сумі 57 055,72 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надсилав.

Враховуючи наведене суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Маранта» як платник податків перебуває на обліку в Маріупольській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, є платником, зокрема податку на додану вартість та земельного податку.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року, яка набрала законної сили, у справі № 805/3789/16-а, позов Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Маранта» про стягнення податкового боргу задоволено: стягнуто з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Маранта» (), відкритих у банківських установах, обслуговуючих такого платника податків, кошти у розмірі заборгованості з податку на додану вартість та орендної плати з юридичних осіб у загальній сумі 57 055,72 грн. на користь державного бюджету.

Судовим рішенням встановлено, що загальна сума податкового боргу 57 055,72 грн. складається з сум податкового боргу: з податку на додану вартість 9420,96 грн. (основний платіж 9352 грн. та пеня 68,96 грн.; з орендної плати з юридичних осіб - 47634,76 грн.

На підставі вказаного судового рішення позивачем були направлені інкасові доручення (розпорядження):

- від 13 лютого 2018 року № 1594/17 та №1595/19 (до АТ «Укрсиббанк»), які у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках 26 лютого 2018 року повернуті банківською установою без виконання;

- від 13 лютого 2018 року № 1596/17 та № 1597/17 (до Маріупольської філії ПАТ КБ «Приватбанк»), які у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках 22 лютого 2018 року повернуті банківською установою без виконання.

До цього 07 жовтня 2013 року контролюючим органом прийнято рішення про опис майна у податкову заставу в рахунок погашення податкового боргу.

На підставі рішення про опис майна у податкову заставу проведений опис майна платника податків - товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Маранта», про що вкладено акт опису майна від 07 жовтня 2013 року №4.

З метою погашення податкового боргу контролюючим органом на адресу відповідача також надсилалася податкова вимога від 31 січня 2013 року №20, яка отримана відповідачем 19 лютого 2013 року.

Вказані заходи не призвели до сплати податкового боргу.

Податковий борг з податку на додану вартість та орендної плати з юридичних осіб в загальній сумі 57 055,72 грн. відповідачем не сплачено.

Станом на день розгляду справи сума податкового боргу збільшилася та становить 76087,21 грн. Вказаний податковий борг утворився внаслідок несплати самостійно поданих податкових розрахунків, штрафних санкцій та пені, у тому числі по платежам:

орендна плата з юридичних осіб (код платежу 18010600) - 63448,55 грн.;

податок на додану вартість (код платежу 14010100) -10354,09 грн.;

єдиний податок з юридичних осіб (код платежу 18050300) - 2284,57 грн.

Сума податкового боргу відображена в інтегрованих картках платника податків.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України, яка регулює питання змісту податкової застави, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно зі ст. 89 вказаного Кодексу право податкової застави виникає:

у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобовязання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобовязання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобовязань.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Відповідно до п.п. 95.1, 95.2, 95.3, 95.10 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

З метою реалізації майна, яке перебуває у податковій заставі, проводиться експертна оцінка вартості такого майна для визначення початкової ціни його продажу. Така оцінка проводиться у порядку, визначеному Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до п. 93.4 ст. 93 Податкового кодексу України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Оскільки у платника податків, який має податковий борг, недостатньо коштів, за рахунок яких можливо було би стягнути податковий борг, тому податковий борг підлягає погашенню шляхом продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов Головного управління ДФС у Донецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Маранта» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків задовольнити.

Надати Головному управлінню ДФС у Донецькій області (87526, Донецька обл., м.Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114, ) дозвіл на погашення податкового боргу в сумі 57 055,72 грн. за рахунок майна платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Маранта» (87513, АДРЕСА_1, ), що перебуває у податковій заставі.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 28 лютого 2019 року.

Суддя Логойда Т. В.