Справа № 0440/5529/18
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2019 року

м. Дніпро

справа № 0440/5529/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотовой А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Біола" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року (суддя Бондар М.В.) в адміністративній справі №0440/5529/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Біола" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною індивідуальну податкову консультацію, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Біола" звернулось до суду з позовом в якому просило визнати недійсною індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України, викладену у листі від 05 червня 2018 року №2458/6/99-99-15-03-0245/1ПК.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

На рішення суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій він просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове, яким визнати недійсною індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України, викладену у листі від 05 червня 2018 року №2458/6/99-99-15-03-0245/1ПК. Апелянт вказує на те, що податкова консультація є правовим актом індивідуальної дії, який повинен містити правову позицію контролюючого органу щодо застосування кредитних норм податкового законодавства в межах повноважень. У спірній податковій консультації контролюючий орган вийшов за межі своїх повноважень, зазначивши, що вирішувати правомірно чи неправомірно позивач відніс суму ПДВ до податкового кредиту будуть представники фіскальних органів при здійсненні ними перевірки. Скаржник вважає, що відповідач не повинен був зазначати у своій відповіді про методи оцінки відображення в податковому обліку господарських операцій, а повинен був надати конкретні рекомендації з врахуванням особливостей про які йшлося у запиті позивача, а саме про особливості віднесення до податкового кредиту з податку на додану вартість суму ПДВ при наданні супермаркетом (а не ТОВ «ТД «Віола») маркетингових послуг. Відповідач не надав конкретної відповіді на поставлене питання, обмежившись цитуванням загальних норм податкового кодексу.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду справи, до суду уповноваженого представника не направив, про причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД «Віола» зареєстровано як юридична особа 17 березня 2017 року та перебуває на обліку у ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області. 13 квітня 2018 року позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання консультації та просив надати роз'яснення чи має право ТОВ «ТД «Віола» відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України включити до податкового кредиту з податку на додану вартість суму ПДВ наступних послуг, наданих супермаркетом: проведення передпродажної підготовки товарів до реалізації, стимулювання збуту, додаткові місця продажу, додаткове розміщення, розміщення товарів в листівці, маркетингові послуги, забезпечення представленості, сприяння просуванню товару (торгівельних марок) та збуту, розміщення в магазині виконавця додаткового обладнання замовника - у разі здійснення таким супермаркетом продажу продукції ТОВ «ТД «Віола». За результатами розгляду звернення ДФС України надано податкову консультацію від 05 червня 2018 року №2458/6/99-99-15-03-0245/1ПК, в якій відповідач на підставі статті 52 Податкового кодексу України, посилається на пункт 201.1 статті 201, підпункт “а” пункту 198.1 статті 198, пункти 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пункт 188.1 статті 188, пункт 189.9 статті 189, підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України та робить висновок, що суми ПДВ, нараховані (сплачені) платником податку у зв'язку з придбанням, зокрема перелічених у зверненні послуг, у межах господарської діяльності включаються до складу податкового кредиту за умови наявності відповідного документального підтвердження (податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних, зареєстровані в ЄРПН, митні декларації, інші документи, передбачені пунктом 201.11 статті 201 розділу V Податкового кодексу України); у разі якщо вартість таких придбаних послуг включається до складу вартості оподаткування операцій (витрати на придбання відшкодовуються покупцями у складі придбання товарів/послуг, що постачаються платником податку), то нараховування податкових зобов'язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України не здійснюється; податкові зобов’язання визначаються за операцією з постачання оподатковуваних товарів/послуг, вартість яких враховує і вартість придбаних послуг; у разі якщо вартість таких придбаних послуг не включається до складу вартості оподатковуваних операцій, то нараховуються податкові зобов’язання згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України. Також, в податковій консультації зроблено застереження з посиланням на статтю 36 Податкового кодексу України, якою визначено, що платники податку зобов’язані самостійно декларувати свої податкові зобов’язання та визначати відповідність проведення таких операцій. Оцінка правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій може бути здійснена лише в межах податкової перевірки у відповідності до вимог Податкового кодексу України.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що спірна індивідуальна податкова консультація надана в межах чинного законодавства, містить всі необхідні реквізити, в тому числі і опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п.14.1.172 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкова консультація індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, п.п. 14.1.172-1 п.14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що індивідуальна податкова консультація це роз'яснення контролюючого органу, подана платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстрована в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Згідно з пунктів 52.1. та 52.3. статті 52 Податкового кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. За вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов’язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

З аналізу викладених норм вбачається, що податкова консультація (допомога контролюючого органу) надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз'яснення конкретному платнику податків по конкретній нормі закону.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, надана позивачу індивідуальна податкова консультація викладена в письмовій формі; містить назву - податкова консультація; містить реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій - №2458/6/99-99-15-03-0245/1ПК. В абзаці другому зазначеної податкової консультації викладено опис питання, що порушується платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків. Так, в податкові консультації відповідачем зазначено, що товариство є виробником безалкогольних напоїв і мінеральних вод та відповідно до договорів поставки з торговельною мережею здійснює постачання оптових партій такої продукції на митній території України у супермаркети для подальшої реалізації кінцевому споживачу. При цьому з метою збільшення об’ємів продажу продукції, утримання та завоювання ринкових позицій продукції товариством укладені окремі договори з супермаркетами щодо надання наступних послуг: проведення передпродажної підготовки товарів до реалізації, стимулювання збуту, додаткові місця продажу, додаткове розміщення, розміщення товарів в листівці, маркетингові послуги, забезпечення представленості, сприяння просуванню товару (торговельних марок) та збуту, розміщення в магазині виконавця додаткового обладнання замовника. Далі податкова консультація містить обґрунтування застосування норм законодавства: пункту 201.1 статті 201, підпункту “а” пункту 198.1 статті 198, пунктів 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пункту 188.1 статті 188, пункту 189.9 статті 189, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства, який полягає у тому, що суми ПДВ, нараховані (сплачені) платником податку у зв'язку з придбанням, зокрема перелічених у зверненні послуг, у межах господарської діяльності включаються до складу податкового кредиту за умови наявності відповідного документального підтвердження (податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних, зареєстровані в ЄРПН, митні декларації, інші документи, передбачені пунктом 201.11 статті 201 розділу V ПК України); у разі якщо вартість таких придбаних послуг включається до складу вартості оподаткування операцій (витрати на придбання відшкодовуються покупцями у складі придбання товарів/послуг, що постачаються платником податку), то нараховування податкових зобов'язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України не здійснюється; податкові зобов’язання визначаються за операцією з постачання оподатковуваних товарів/послуг, вартість яких враховує і вартість придбаних послуг; у разі якщо вартість таких придбаних послуг не включається до складу вартості оподатковуваних операцій, то нараховуються податкові зобов’язання згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України. Крім того, відповідач зазначає, що оцінка правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій може бути здійснена лише в межах податкової перевірки у відповідності до вимог Податкового кодексу України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що спірна індивідуальна податкова консультація надана в межах чинного законодавства, містить всі необхідні реквізити, в тому числі і опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Також, вірним є висновок суду першої інстанції, що спірна теза щодо оцінки правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій не суперечить вимогам чинного законодавства. Незгода платника податків з окремим висновком індивідуальної податкової консультації не є підставою для визнання її протиправною.

В межах апеляційної скарги підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Біола" – залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року в адміністративній справі №0440/5529/18 – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 лютого 2019 року і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова складена у повному обсязі 27 лютого 2019 року.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук