Справа № 804/3718/18
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 804/3718/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

за участю сторін (представників): ОСОБА_1, адвокат позивача Ярошенко О.О., представник відповідачів Конарева С.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня2018р. (суддя Горбалінський В.В.) в адміністративній справі №804/3718/18 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, з урахуванням уточних позовних вимог, про визнання протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо забезпечення ОСОБА_1 впорядкованим соціальним житлом, яке має відповідати санітарним і технічним вимогам та зобов'язання Дніпровську міську раду прийняти рішення щодо забезпечення ОСОБА_1 впорядкованим соціальним житлом, яке має відповідати санітарним і технічним вимогам; визнання протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Дніпровської міської ради щодо забезпечення ОСОБА_1 впорядкованим соціальним житлом, яке має відповідати санітарним і технічним вимогам та зобов'язання Виконавчий комітет Дніпровської міської ради прийняти рішення щодо забезпечення ОСОБА_1 впорядкованим соціальним житлом, яке має відповідати санітарним і технічним вимогам.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018р. позов задоволено частково.

Не погодившись частково з прийнятим рішенням, відповідач - Дніпровська міська рада, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині їх задоволення. В апеляційній скарзі особа, що подала апеляційну скаргу, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про те, що така не підлягає задоволенню, проте просить суд апеляційної інстанції змінити рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача Дніпровської міської ради в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції просить змінити.

Представник відповідача Виконавчого комітету Дніпровської міської ради в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник третьої особи до суду апеляційної інстанції не з'явився.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а провадження у справі закрити, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав статус дитини, позбавленої батьківського піклування 17.06.1994 року у зв'язку з відмовою батьків від виховання дитини, що підтверджується їх письмовою згодою, яка була засвідчена нотаріально.

Статус дитини, позбавленої батьківського піклування, підтверджується даними обліково-статистичної картки дитини №0300440.

ОСОБА_1 перебував на вихованні у закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування - Магдалинівській спеціальній загально-освітній школі-інтернаті з 29.10.2002 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку з 18.06.2009 року у позачерговій черзі за №194, а у списку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування за №21.

З 20.10.2017 року позивач перебуває на соціальному квартирному обліку за №1.

15.01.2018 року Державним департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради на ім'я ОСОБА_1 був виданий ордер на житлову площу в гуртожитку комунальної власності територіальної громади м. Дніпра серія НА № 10, на право зайняття житлової площі та реєстрацію в кімнаті № АДРЕСА_1, жилою площею 13,3 кв.м.

Позивач, вважаючи, що не реалізував своє право на отримання соціального житла, а надана житлова площа не відповідає санітарним та технічним нормам, передбачених для соціального житла, та такою, що є непридатною для проживання, звернувся із даною позовною заявою до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем - Дніпровською міською радою допущено бездіяльність, яка полягає у ненаданні позивачу, як особі позбавленої батьківського піклування, впорядкованого соціального житла, згідно з вимогами чинного законодавства.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах (ст. 1 КАС України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.7 ч.1 ст.4 КАС України, суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як встановлено з матеріалів справи, Позивач звернувся до адміністративного суду з позовом до Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, відповідно до ст. 47 Конституції України, ст. 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт», Постанови КМУ №866 від 24.09.2008р., Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» та захисту своїх права на реалізацію права на отримання соціального житла.

Отже, цей позов подано на поновлення прав позивача у сфері житлових відносин.

Таким чином, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, і ці наслідки пов'язані з поновленням порушеного права у сфері житлових відносин, то такі спори відносяться до захисту цивільних (житлових) прав, незалежно від участі у справі суб'єкта владних повноважень, тобто відповідача.

Оскільки спірні правовідносини пов'язані із захистом порушених житлових прав ОСОБА_1, колегія суддів дійшла висновку про те, що даний спір не є публічно-правовим і повинен вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

З огляду на зазначене спір про захист права конкретної фізичної особи на житло є не публічним, а приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цивільних відносин, а розгляд такого спору між ними проводиться за правилами цивільного судочинства.

У цьому випадку той факт, що відповідачами є суб'єкти владних повноважень, не змінює правової природи спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 488/1176/14-а, від 18 квітня 2018 року у справі № 806/104/16.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що зазначена категорія спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

Роз'яснити позивачеві даний спір не є публічно-правовим і повинен вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.319 КАС України порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 КАС України, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня2018р. в адміністративній справі №804/3718/18 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2019 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва