Справа № 1540/4058/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/4058/18
П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФУ) щодо неврахування при перерахунку його пенсії з 01 січня 2018 року надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 15% посадового окладу та премії в розмірі 10% посадового окладу,зменшення основного розміру пенсії з 77% на 70% грошового забезпечення, виплати пенсії з урахуванням лише 50% суми підвищення пенсії та просив зобов'язати ГУПФУ провести йому перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 77% грошового забезпечення, з урахуванням: надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 15% посадового окладу, премії в розмірі 10% посадового окладу, та здійснити виплату донарахованих сум з урахування 100% суми підвищення пенсії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року позовні вимоги було залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення в частині з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачу з серпня 1997 року призначено пенсію за вислугу років з основним розміром 77% грошового забезпечення, у загальному розмірі 2965,35 грн. із врахуванням сум грошового забезпечення (вислуга 29 років), а саме: посадового окладу; окладу за військове звання; процентної надбавки за вислугу років (40%); надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 15%; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50%; премії в розмірі 10% від посадового окладу.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", відповідачем 22 березня 2018 року проведено перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року з урахуванням 70% грошового забезпечення з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби. Підсумок перерахованої пенсії (з надбавками) склав 4664,18 грн., з урахуванням попередньої суми пенсії 2965,35 грн. та підвищення 1698,83 грн. (50% від 3397,65 грн.).

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами з посиланнями на відповідні положення законодавства про необґрунтованість позовних вимог позивача

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції частково помилковими і такими, що в частині не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини 1 статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Кабінет Міністрів України забезпечує, окрім іншого, виконання законів України, проведення політики у сфері соціального захисту (стаття 116 Конституції України).

За змістом статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає нормативно-правові акті, зокрема постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, то застосовуються норми міжнародного договору.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Питання перерахунку раніше призначених пенсії врегульовано статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, частиною 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Зазначеною нормою закону Кабінету Міністрів України делеговані повноваження для встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що узгоджується з приписами статей 19, 113, 116, 117 Конституції України.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року.

На час проведення перерахунку пенсії діяв Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року із змінами внесеними Постановою КМУ № 103 від 21 лютого 2018 року, яка набрала чинності з 24 лютого 2018 року.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній станом на 05 квітня 2018 року), у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, що узгоджується з приписами частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній станом на 05 квітня 2018 року), перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Абзацом першим пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Постанови КМУ № 103 від 21 лютого 2018 року) встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Таким чином, враховуючи зазначені норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що перерахунок пенсії апелянта здійснений на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, зокрема постанови КМУ № 45 від 13 лютого 2008 року, із змінами внесеними Постановою КМУ № 103 від 21 лютого 2018 року, які прийняті у межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією України. При цьому розмір пенсії апелянт збільшився, що спростовує доводи апеляційної скарги щодо звуження прав апелянта та порушення відповідачем норм Конституції України.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо протиправності виплати перерахованої пенсії в порядку (пункт 2 Постанови КМУ № 103), встановленому Постановою КМУ № 103 від 21 лютого 2018 року, оскільки зазначена постанова не ставить під сумнів право апелянта на перерахунок пенсії, а лише встановлює відповідний порядок проведення таких виплат.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 встановлено, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом, на що вказав Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні від 22 травня 2018 № 5-р/2018 зазначив, що держава, виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей, має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд.

Також колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Разом з цим, перевіряючи висновки суду першої інстанції в частині вимог які стосуються протиправного зменшення апелянту, при проведенні перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року, відсоткового розміру пенсії з 77 до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-V були внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII, внесено зміни у частину другій статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно яких цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Матеріалами справи підтверджено та сторонами у справі не оспорюється той факт, що при проведенні перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року, пенсія позивача була визначена розмірі 70 відсотків грошового забезпечення, що пов'язано з обмеженням граничного розміру пенсії при її обчисленні.

Оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Враховуючи, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах цього суду від 03 квітня 2018 року у справі № 175/1665/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 686/12623/17, від 04 лютого 2019 року справа №240/5401/18 у подібних правовідносинах,

Таким чином, колегія суддів приходить до висновків щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії ГУПФУ щодо проведення розрахунку призначеної апелянту пенсії в розмірі 70 відсотків суми грошового забезпечення, та зобов'язання відповідача перерахувати та виплатити апелянту пенсію з 01 січня 2018 року виходячи з її розміру 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким адміністративний позов слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року - скасувати в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії з 77% до 70% грошового забезпечення та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії виходячи з основного розміру пенсії 77% грошового забезпечення, в задоволенні яких було відмовлено.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_2 з 77% до 70% грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 77% грошового забезпечення.

В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Потапчук В.О.