Справа № 815/1768/16
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2019 року

Київ

справа №815/1768/16

адміністративне провадження №К/9901/23639/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Анцупової Т.О., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №815/1768/16

за позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, третя особа: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, про стягнення недоотриманої одноразової грошової допомоги, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 8 вересня 2016 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Вовченко O.A., суддів: Танцюри К.О., Стеценко О.О.,та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Шляхтицького О.І., суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив виплатити недоотриману грошову допомогу в сумі 376428,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що наказом ГУДСНС України в Одеській області від 02.12.2015 № 1664 (по особовому складу) його звільнено у відставку та з 2 грудня 2015 року виключено з кадрів ДСНС України і знято з усіх видів забезпечення за п. 176 п.п. «з» (за станом здоров'я) Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 11.07.2013 № 593. Вказував, що відповідачем не належним чином виконано свої зобов'язання по виплаті одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, оскільки виплачено 148100,40грн., хоча розмір грошового забезпечення становив 9713,49 грн., а тому до сплати підлягало 524528,46 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 8 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

Суди встановили, що 4 листопада 2015 року на підставі акту огляду МСЕК № 532, ОСОБА_2 встановлена ІІ група інвалідності, зі ступенем втрати професійної працездатності 60%, строком до 04.11.2016. Травма та її наслідки пов'язані з виконанням в/служби, що підтверджується довідками серії 10 ААА №125924 та серії 10ААВ 785788 Обласної медико-соціальної експертної комісії №1.

Наказом ДСНС України № 640 від 12.11.2015 та Головного управління ДСНС України в Одеській області №1664 від 02.12.2015 полковника служби цивільного захисту ОСОБА_2 звільнено із служби цивільного захисту у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за п. 176 підпунктом «з» (за станом здоров'я), 2 грудня 2015 року виключено з кадрів ДСНС України та знято з усіх видів забезпечення.

Згідно витягу з протоколу №1 від 08.02.2016 комісія з призначення одноразової грошової допомоги вирішила виплатити, згідно з пп.2 п.2 Порядку №908 інваліду ІІ групи ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у сумі 148100,40 грн.

Суди, відмовляючи в задоволенні позову, виходили з того, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій при розрахунку розміру одноразової грошової допомоги позивачу діяла на підставі та в межах, передбаченим чинним законодавством, повноважень.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У поданих запереченнях відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення.

Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін, з огляду на таке.

Статтею 101 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

На рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого законом.

Відповідно до частини другої статті 118 Кодексу цивільного захисту України у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов'язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов'язаного з виконанням службових обов'язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання статті 118 Кодексу цивільного захисту України Кабінет Міністрів України постановою від 11 липня 2007 року № 908 затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 908 передбачено, що грошова допомога виплачується, зокрема, особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, у розмірі 42 місячного грошового забезпечення - інвалідам IІ групи.

Відповідно до пункту 3 Порядку розмір одноразової грошової допомоги визначається виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, установлення інвалідності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до статті 3 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" дія цього Закону поширюється на:

1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов'язок за межами України, та членів їх сімей;

2) військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов'язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти;

3) військовозобов'язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що для визначення складових грошового забезпечення щодо виплати одноразової грошової допомоги слід застосовувати норми статті 118 Кодексу цивільного захисту України та Закону № 2011-XII, виходячи з того, що пункт 3 Порядку не визначає складові грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які б суперечили визначенню такого забезпечення, закріпленому у Постанові № 1294, а лише, відповідно до частини другої статті 118 Кодексу, встановлює порядок визначення розміру грошової допомоги, передбаченої цією статтею, яка до того ж не визначає одиницею обчислення допомоги саме грошове забезпечення відповідних осіб.

Питання, пов'язані із проходженням громадянами України служби цивільного захисту, соціальним та правовим захистом осіб рядового і начальницького складу такої служби, грошовим забезпеченням цих осіб, як і питання щодо виплати їм допомоги у разі травми, поранення чи інвалідності, що заподіяні чи настали у період проходження служби, врегульовані спеціальним законодавством.

Закон № 2011-XII встановлює систему соціального та правового захисту саме військовослужбовців та членів їх сімей.

Ураховуючи вищенаведене, Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що оскільки законодавець у частині другій статті 118 Кодексу цивільного захисту України, який є спеціальним законодавчим актом у регламентації соціального захисту осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, передбачаючи виплату одноразової грошової допомоги, не встановив конкретних її розмірів, а відніс вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України, обчислення розміру цієї допомоги має здійснюватись відповідно до пункту 3 Порядку № 908, затвердженого Урядом на виконання зазначеної статті Кодексу.

За змістом частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами рішень, а тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 343, 350, 356 КАС України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 8 вересня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №815/1768/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

Т.О. Анцупова

М.М. Гімон ,

Судді Верховного Суду