Справа № 0540/5346/18-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року справа №0540/5346/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Шишова О.О.,суддів Сіваченка І.В.,Блохіна А.А., при секретарі судового засідання Романченко Г.О., за участю представника відповідача Головного управління ДФС у Донецькій області Груєнка С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 р. у справі № 0540/5346/18-а (головуючий І інстанції Зеленов А.С. ), яке складено в повному обсязі 28 листопада 2018 року у м.Слов'янську Донецької області, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРДОК" до Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "АРДОК" (далі - позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом ( з урахуванням уточнень) до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач-1, апелянт) та Державної фіскальної служби України (далі-відповідач-2) у якому просили суд визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Донецькій області про відмову в реєстрації податкової накладної: від 10 травня 2018 року за №692624/39979027, №692622/39979027, №692625/39979027, №689436/39979027, №692630/39979027, №692628/39979027; зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати подані товариством з обмеженою відповідальністю «АРДОК» податкові накладні за №13 від 16 березня 2018 року, за №14 від 16 березня 2018 року, за №15 від 16 березня 2018 року, за №16 від 19 березня 2018 року, за №18 від 19 березня 2018 року, за №19 від 19 березня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтуванні позову зазначили, що відповідачем -1 безпідставно відмовлено в реєстрації податкових накладних, виписаних по факту постачання позивачем товарно-матеріальних цінностей контрагентам з підстав ненадання позивачем після зупинення реєстрації податкових накладних розрахункових документів та банківських виписок. Посилаючись на достатність наданих документів для встановлення наявності підстав для складення податкових накладних та можливість встановити фактичне відбуття господарських операцій, позивач зауважував на протиправності рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив. Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління ДФС у Донецькій області про відмову в реєстрації:

- податкової накладної від 16 березня 2018 року №13 в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10 травня 2018 року за №692624/39979027;

- податкової накладної від 16 березня 2018 року №14 в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10 травня 2018 року за №692622/39979027;

- податкової накладної від 16 березня 2018 року №15 в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10 травня 2018 року за №692625/39979027;

- податкової накладної від 19 березня 2018 року №16 в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10 травня 2018 року за №689436/39979027;

- податкової накладної від 19 березня 2018 року №18 в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10 травня 2018 року за №692630/39979027;

- податкової накладної від 19 березня 2018 року №19 в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10 травня 2018 року за №692628/39979027.

Зобов'язав Державну фіскальну службу України зареєструвати подані товариством з обмеженою відповідальністю «АРДОК» податкові накладні за №13 від 16 березня 2018 року, за №14 від 16 березня 2018 року, за №15 від 16 березня 2018 року, за №16 від 19 березня 2018 року, за №18 від 19 березня 2018 року, за №19 від 19 березня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що отримані позивачем квитанції по зупинення реєстрації податкових накладних № 1 від 19 березня 2018 року №16 (реєстраційний номер ), від 16 березня 2018 року №14 (реєстраційний номер ), від 16 березня 2018 року №13 (реєстраційний номер ), від 16 березня 2018 року №15 (реєстраційний номер ), від 19 березня 2018 року №18 (реєстраційний номер ), від 19 березня 2018 року №19 (реєстраційний номер ) містять загальну фразу про необхідність надання достатніх для прийняття фіскальним органом рішення про реєстрацію податкових накладних документів без конкретизації їх переліку.

Крім того, суд зазначив, що обов'язок платника податків виконати вимогу контролюючого органу кореспондує з правом на витребування податковим органом додаткових документів у передбачених законом випадках. Втім, податковий орган має конкретизувати перелік витребуваних ним документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, за для того, що платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред'явлення податковим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації виключає можливість податкового органу в подальшому притягнути такого платника податків до будь-якої відповідальності, пов'язаної із ненаданням конкретного документу.

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач-1. Звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішення від 10.05.2018 про відмову в реєстрації податкових накладних такими, що прийняті у відповідності до положень податкового законодавства. Згідно пункту 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому постановою КМУ № 117 від 21.02.2018 підставою прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, крім іншого, передбачено ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 4 пункту 13 цього Порядку. Оскільки до наданих після зупинення реєстрації податкових накладних письмових пояснень позивачем не додано розрахункових документів, банківських виписок та враховуючи передбачені умовами укладених позивачем договорів строки оплати поставлених товарно-матеріальних цінностей, відповідачі наполягали на обґрунтованості та правомірності прийнятих рішень про відмову.

Представник відповідачів у судовому засіданні надав пояснення та підтримав доводи апеляційній скарги у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Суд апеляційної інстанції вважав можливим розглянути справу у відсутність особи, яка не з'явилася.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АРДОК", є юридичною особою, зареєстрований та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом 39979027. Даними єдиного державного реєстру місцезнаходженням позивача є Донецька область, м. Краматорськ, вул. Дружби, буд. 58.

Відповідачі - Головне управління ДФС у Донецькій області та Державна фіскальна служба України є юридичними особами, є органами державної влади. Статус державної фіскальної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Згідно наявних в матеріалах справи квитанцій № 1 від 15.04.2018 /а.с.21/, від 13.04.2018/а.с.35/, від 13.04.2018 /а.с.47/, від 15.04.2018 /а.с.57/, від 15.04.2018 /а.с.63/, від 15.04.2018 /а.с.71/, направлені позивачем до Єдиного реєстру податкові накладні № 16 від 19.03.2018 (реєстраційний номер ), № 14 від 16.03.2018 (реєстраційний номер ), № 13 від 16.03.2018 (реєстраційний номер ), № 15 від 19.03.2018 (реєстраційний номер ), № 18 від 19.03.2018 (реєстраційний номер ), №19 від 19.03.2018 (реєстраційний номер ) доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України, реєстрацію зупинено. За змістом наведених квитанцій податкові накладні відповідають вимогам п.п. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку", у зв'язку із чим товариству позивача запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

04 травня 2018 року позивачем подані до ДФС України пояснення разом із документами, підтверджуючими відбуття господарських операцій, за наслідком вчинення яких позивачем складалися податкові накладні, зокрема, договори на постачання товарно-матеріальних цінностей, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, акти прийняття послуг, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, інвентаризаційні відомості тощо /а.с.23-34,37-46,49-56,59-62,65-70,73-76/.

08 та 10 травня 2018 року комісією відповідача 1, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийняті рішення №692624/39979027, №692622/39979027, №692625/39979027, №689436/39979027, №692630/39979027, №692628/39979027 з підстав ненадання останнім первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і траспортування навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів, з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні /а.с.22,36,46,58,64,72/.

Спірним по справі є питання правомірності прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, права та обов'язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, визначаються положеннями Податкового кодексу України.

Пунктом 201.1. статті 201 Податкового кодексу України встановлений обов'язок платника скласти на дату виникнення податкових зобов'язань податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань (пункт 201.7.статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 14.1.60 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що єдиним реєстром податкових накладних є реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21 лютого 2018 року.

Пунктом 3 наведеного порядку визначено, що податкові накладні / розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до встановлених цим пунктом ознак.

У разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна / розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі (пункт 5 Порядку).

Згідно пункту 6 Порядку податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування або податкова накладна (крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку) відповідають критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється (пункти 6, 7 Порядку).

Пункт 12 та підпункт 3, 4 пункту 13 Порядку про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в автоматичному режимі направляється платнику податку квитанція. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку та пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, визначений пунктом 14 наведеного Порядку.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування (пункт 5 Порядку).

Згідно пункту 18 Порядку письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

За приписами Пункту 21 зазначеного порядку передбачено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування визначено: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

У відповідності пункту 20 наведеного порядку передбачено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрація яких зупинена, реєструється у тому числі, в день настання однієї набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних затверджений постановою Кабінетом Міністрів України № 1246 від 29 грудня 2010 року.

Так, згідно пунктів 12, 13 цього порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться їх перевірки, після чого формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 17 цього порядку передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 19 Порядку).

Згідно пункту 20 Порядку у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений у такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Пунктом 21 Порядку № 117 підставою прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної визначено ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього. Підпунктом 4 пункту 13 Порядку передбачено, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної має містити пропозицію щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі.

Отримані позивачем квитанції по зупинення реєстрації податкових накладних № 1 від 19 березня 2018 року №16 (реєстраційний номер ), від 16 березня 2018 року №14 (реєстраційний номер ), від 16 березня 2018 року №13 (реєстраційний номер ), від 16 березня 2018 року №15 (реєстраційний номер ), від 19 березня 2018 року №18 (реєстраційний номер ), від 19 березня 2018 року №19 (реєстраційний номер ) містять загальну фразу про необхідність надання достатніх для прийняття фіскальним органом рішення про реєстрацію податкових накладних документів без конкретизації їх переліку.

Суд зазначає, що обов'язок платника податків виконати вимогу контролюючого органу кореспондує з правом на витребування податковим органом додаткових документів у передбачених законом випадках. Втім, податковий орган має конкретизувати перелік витребуваних ним документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, за для того, що платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред'явлення податковим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації виключає можливість податкового органу в подальшому притягнути такого платника податків до будь-якої відповідальності, пов'язаної із ненаданням конкретного документу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу відповідачів, що в матеріалах справи є податкові накладні, направлені позивачем на реєстрацію були сформовані позивачем за фактом передачі товарно-матеріальних цінностей контрагентам. Як встановлено судом, до пояснень щодо формування податкового кредиту позивачем додавалися договори на постачання ТМЦ із контрагентами, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей тощо. В даному випадку перерахування грошових коштів та проведення розрахунків на умовах укладених договорів не впливає на наявність в позивача права на формування податкового кредиту, оскільки податкові накладні складалися за фактом передачі товарно-матеріальних цінностей/а.с.23-33,37-45,49-55,59-69,73-76,194-247/.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, на наявність рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV є джерелом права.

Так, зокрема у справі "Церква Бесарабської Митрополії та інші проти Молдови" (рішення від 13 грудня 2001 року, скарга № 45701/99), у пункті 109, ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року; "Тошкуце та інші проти Румунії", заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Грунтуючись на викладеному, суд вбачає достатність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації ГУ ДФС у Донецькій області від 08 та 10 травня 2018 року №692624/39979027, №692622/39979027, №692625/39979027, №689436/39979027, №692630/39979027, №692628/39979027.

З приводу висновків суду першої інстанції про зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкових накладних від 19 березня 2018 року №16 (реєстраційний номер ), від 16 березня 2018 року №14 (реєстраційний номер ), від 16 березня 2018 року №13 (реєстраційний номер ), від 16 березня 2018 року №15 (реєстраційний номер ), від 19 березня 2018 року №18 (реєстраційний номер ), від 19 березня 2018 року №19 (реєстраційний номер ), суд апеляційної інстанції вважає правильними.

Відповідно до пункту 28 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: -прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

-набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

- протягом п'яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень;

- протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

При цьому, згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

-прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

-неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у відповідачів правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної шляхом прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від № 1 від 16.04.2018, № 2 від 16.04.2018, № 3 від 16.04.2018, № 4 від 18.04.2018, № 5 від 23.04.2018, № 6 від 23.04.2018, № 7 від 23.04.2018 та № 8 від 23.04.2018.

При таких обставинах колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління ДФС у Донецькій області про відмову в реєстрації податкової накладної: від 10 травня 2018 року за №692624/39979027, №692622/39979027, №692625/39979027, №689436/39979027, №692630/39979027, №692628/39979027 та зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати подані товариством з обмеженою відповідальністю «АРДОК» податкові накладні за №13 від 16 березня 2018 року, за №14 від 16 березня 2018 року, за №15 від 16 березня 2018 року, за №16 від 19 березня 2018 року, за №18 від 19 березня 2018 року, за №19 від 19 березня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки останнє підтверджується доказами, які є в матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції застосовуючи частину 2 статті 77 КАС України, яка передбачає, що, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вважає, що з цього приводу податковий орган не надав доказів спростовуючи зазначений факт.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Повний текст постанови складений та підписаний 27 лютого 2019 року.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 р. у справі № 0540/5346/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 р. у справі № 0540/5346/18-а - залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст.328 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

А.А.Блохін