Справа № 569/1314/19
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/1314/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Кучиної Н.Г.

за участю секретаря Ющук О.С.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 569/1314/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 4 батальйону УПП у Львівській області лейтенанта поліції Андрейко Андрія Романовича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора 4 роти 4 батальйону УПП у Львівській області лейтенанта поліції Андрейко А.Р. (далі - інспектор) серії ЕАВ №856465 від 13 січня 2019 року, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень та визнати дії Інспектора щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП - протиправними.

В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві, позивач зазначив, що: «13 січня 2019 року приблизно 11 годин 33 хвилин керуючи автомобілем Skoda Superb номерний знак НОМЕР_2, на 535 кілометрі автодороги М06 Київ-Чоп він по рухався за вантажним автомобілем із швидкістю 25-29 кілометрів на годину, переконавшись у безпечності та відповідності Правилам дорожнього руху, увімкнувши покажчики поворотів здійснив маневр обгону даного вантажного автомобіля. При цьому ним було виконано вимоги п.14.2 ПДР України, а саме: перед початком обгону він переконався в тому, що: жоден з водіїв транспортних засобів, які рухались за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону; водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі (вантажний автомобіль), не подає сигналів про намір повороту (перестроювання) ліворуч; смуга зустрічного руху, на яку він буду виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого обганяю, повернутися на займану смугу.

Через 100-150 метрів після закінчення маневру обгону, він був зупинений відповідачем по справі, який після отримання його документів повідомив, що він порушив ч.2 ст. 122 КУПАП перетнувши дорожню розмітку 1.1. Відразу після сказаного інспектор разом із його документами (посвідченням водія та реєстраційним талоном на авто) попрямував до свого патрульного автомобіля, після цього, інспектором було повідомлено його, що відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штраф розміром 425 грн.

На клопотання про надання доказів, а саме відеозапису із нібито вчиненням адміністративного правопорушення, інспектор зазначив, що такого не має.

Відповідачем не було надано відеозапис та не зазначено у постанові технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис вказаної події, а жодних інших дій, які б встановлювали наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в його діях, інспектором не виконано.»

Ухвалою суду від 24 січня 2019 року відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до вимог ст.162 КАС України відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Позивач у судове засідання не з'явився.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву, про перенесення розгляду справи заяв чи клопотань до суду не подавав.

Таким чином, у зв'язку із неявкою сторін у судове засідання суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, та вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 січня 2019 року Інспектором була винесена постанова серії ЕАВ № 856465 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн.

В постанові зазначено, що 13 січня 2019 року о 11год. 34 хв. на 535 км. 600м автодороги Київ-Чоп, ОСОБА_1 здійснив рух по зустрічній смузі руху при цьому перетнув дорожню розмітку 1.1, чим порушив п.11 ПДР - Порушення розташування ТЗ на проїзній частині та здійснив правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно вимог ч. 2 ст. 19Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст. 222КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч. 2 ст. 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від07.11.2015р.№ 1395 (надалі - Інструкція) визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

При цьому, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Також, згідно ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч. 2 ст. 77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення.

Зазначені твердження позивача відповідачем не спростовані.

Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення визначений главою 22 КУпАП.

Відповідно до ст. 280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 856465 від 13 січня 2019 року відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення Інспектора про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 856465 від 13 січня 2019 року прийнята відповідачем з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 284КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Так, частиною 3 цієї статті визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлені основні повноваження поліції, яка відповідно до покладених на поліцію завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст.30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Інспектор діяв в межах повноважень, що передбачені законами України.

Суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача протиправними, так як складання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, віднесене до повноважень інспектора патрульної поліції.

Суд зазначає, що в даному випадку, з огляду на положення ст. 286КАС України, належним, ефективним та достатнім способом захисту прав позивача є скасування рішення суб'єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1, шляхом скасування рішення суб'єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 122 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 205, 243-244, 246, 250, 255, 286, 292- 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти 4 батальйону УПП в Львівській області ДПП, лейтенанта поліції Андрейка Андрія Романовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову серії ЕАВ №856465 від 13 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу розміром 425 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 2 ст.122КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач: Інспектор 4 роти 4 батальйону УПП в Львівській області ДПП, лейтенант поліції Андрейко Андрій Романович, місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя: Кучина Н.Г.