Справа № 826/10019/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 лютого 2019 року № 826/10019/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.07.2016,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.07.2016.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 13.09.2018.

26.07.2018 відповідачем подано відзив на позов.

27.08.2018 позивачем подано відповідь на відзив.

12.09.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судове засідання, призначене на 13.09.2018, відкладено на 25.10.2018, у зв'язку із заявленим позивачем клопотанням.

Ухвалою від 25.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи на 13.12.2018.

У судовому засіданні 13.12.2018 ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновок ГУ ДФС у м. Києві ДФС України викладений в Акті від 17.06.2017 № 261/26-15-14-02-03/34728 про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015 (далі - Акт перевірки) про заниження доходу, отриманого від діяльності підприємства у 2014 році на суму 1 769 820, 00 грн., є наслідком порушення п.п.14.1.13 п. 14.1 ст. 14, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України (далі - ПК України), не ґрунтується на даних бухгалтерського та податкового обліку позивача.

Також позивач повідомив про вжиття заходів досудового врегулювання, а саме оскарження податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, за результатом якого останнє залишено без змін.

Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх порушених прав.

Відповідачем подано до суду відзив, відповідно до якого Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві ДФС України вважає оскаржуване повідомлення-рішення правомірним, оскільки плановою виїзною перевіркою Товариства з обмеженою відповідальністю «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» зроблено висновок, що позивач в порушення вимог п.п.14.1.13 п. 14.1 ст. 14, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України занизив суму доходів на загальну суму 8 137 273, 50 грн. за 2014 рік.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до Акту перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» встановлено розбіжність за 2014 рік між даними бухгалтерського обліку на суму 1 769 820 грн. Також у ході перевірки ТОВ «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» встановлено, що станом на 01.01.2014 по субрахункам 63.2 «Розрахунки з іноземними постачальниками» підприємство має кредиторську заборгованість перед учасником (Засновником) - Компанія «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс Холдинг ГМБХ» (Німеччина) на загальну суми 8137273,5 грн. (750000 євро згідно з курсом НБУ на 31.01.14). Враховуючи вказане, перевіркою зроблено висновок, що ТОВ «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» в порушення вимог пп.14.1.13 п.14.1 ст.14, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.135.5.4 п. 135.5 ст.135 Податкового кодексу України, занижено суму доходів на загальну суму 8 137 273,5 грн. за 2014 рік. Також перевіркою встановлено порушення ТОВ «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» вимог п. 160.2 ст.160 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок з доходу нерезидента за 2014 рік на суму 213 713 грн.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 07.07.2016 № .

Позивач, користуючись своїм правом оскаржив Акт перевірки в адміністративному порядку, однак, за результатом розгляду його скарги рішенням Державної фіскальної служби України від 05.09.2016 № 19158/6/99-99-11-01-01-25 податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 07.07.2016 № залишено без змін, а скарга - без задоволення.

Не погоджуючись із висновками перевірки та винесеним за її результатом податковим повідомленням-рішенням № від 07.07.2016, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Податковим повідомленням - рішенням № від 07.07.2016 зменшено ТОВ «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» суму від'ємного значення з податку на прибуток на підставі висновків про вчинення останнім порушень, що полягають, зокрема, у заниженні суми доходів на загальну суму 8 137 273,5 грн. у т.ч.: за 2014 рік на суму 8 137 273, 5 грн. за результатами аналізу господарської операції щодо формування статутного капіталу товариства, на підставі рішення учасників товариства, оформленого Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» від 31.01.2014 року.

В обґрунтування зазначеного порушення в Акті перевірки здійснено посилання на п.п. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, яка містить визначення безоплатно наданих товарів, робіт, послуг, а також посилання на п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України, на підставі яких до інших доходів має включатися вартість безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді товарів, робіт, послуг.

Акт перевірки не містить визначення класифікації та виду доходу в сумі 8 137 273, 5 грн., на яку дохід занижено позивачем, а отже аналізуючи його зміст можна дійти висновку, що відповідач вважав його доходом від безоплатно наданих Компанією «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс Холдинг ГМБХ» послуг.

Однак, такий висновок ГУ ДФС у м. Києві не ґрунтується на первинних документах бухгалтерського обліку, що надавалися для перевірки, та не відповідає змісту господарських операцій позивача.

Так, відповідно до пп.14.1.13 п.14.1 ст.14 ПК України безоплатно надані товари, роботи, послуги: товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Таким чином, зі змісту наведеної норми матеріального права вбачається, що безоплатно надані товари характеризуються такими визначальними ознаками як, по-перше: товари передаються платнику податків у власність, по-друге: передача товарів платнику податків не передбачає можливості виплати компенсації чи повернення таких коштів.

Відповідно до п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді.

Однак, позивачем у 2014 році не отримувалися а ні товари, а ні послуги безоплатно (з підстав, які не передбачають компенсації їх вартості) від Компанії «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс Холдинг ГМБХ».

Як вбачається з матеріалів справи, висновок відповідача про заниження ТОВ «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» доходу від безоплатно одержаних товарів/послуг ґрунтується, окрім іншого, на аналізі норм ст.ст. 80, 86 ГК України та ст.ст. 601, 602, 604, 606 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, відповідач дійшов висновку що згідно зі ст. 604 ЦК України новація вчиняється тільки між тими самими сторонами.

Зокрема, у Акті перевірки зазначено: «в аналізованій ситуації сторони не одні й ті самі - у первісному зобов'язанні це засновник і підприємство, у новому ж зобов'язанні - засновник і загальні збори учасників, оскільки, саме збори учасників приймають рішення про збільшення статутного капіталу(ч. 4 ст. 145 ЦК України)».

Проте такі висновки ГУ ДФС у м. Києві є безпідставними, оскільки, загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю є вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю (ч. 1 ст. 145 ЦК України), не є самостійним господарюючим суб'єктом, не наділені цивільною право- та дієздатністю, самостійно не можуть виступати стороною в зобов'язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, зобов'язання щодо внесення вкладу до статутного капіталу виникає у учасника саме перед товариством, а не перед загальними зборами. Саме товариство, а не збори учасників є власником майна (майнових прав), переданого учасником; саме товариство, не загальні збори ведуть облік такого майна (майнових прав) та результатів їх використання та здійснює оподаткування таких результатів.

У Акті перевірки відповідачем аналізуються статті Цивільного кодексу України, якими визначено окремі підстави припинення зобов'язань: зарахування (ст. 601 ЦК України), новація (ст. 604 ЦК України), поєднання боржника і кредитора в одній особі (ст. 606 ЦК України).

З викладених вище підстав відповідачем зроблено висновок про неможливість у даному випадку припинення зобов'язань внаслідок зарахування чи новації, проте, неможливість припинення зобов'язання внаслідок поєднання боржника і кредитора в одній особі в Акті перевірки не обґрунтована.

Висновки перевірки мають ґрунтуватися на первинних документах та реальному змісті господарської операції. За Актом приймання-передачі майнових прав від 24.12.2004, що аналізувався при проведенні перевірки та був підставою для висновків про вчинене порушення, визначено, що цей Акт є підставою для припинення зобов'язань у зв'язку із поєднанням боржника і кредитора в одній особі на підставі ст. 606 ЦК України.

Таким чином, висновки перевірки не відповідають змісту господарських операцій позивача.

Висновки Акту перевірки є суперечливими, оскільки, якщо орган фіскальної служби заперечує можливість припинення зобов'язань між позивачем та його учасником, то наслідком цього має бути повернення сторін у первісне становище: кредиторська заборгованість позивача перед учасником за надані послуги та по договору комісії та, відповідно, дебіторська заборгованість учасника по внеску до статутного капіталу позивача.

Проте, відповідач вважає що, оскільки, зобов'язання не було припинено, то немає підстав вважати послуги учасника товариства безоплатно наданими.

Крім того, з Акту перевірки вбачається, що відповідач визнає існування у позивача зобов'язання перед учасником щодо сплати вартості наданих послуг до їх припинення, відтак визнає, що надання таких послуг передбачало компенсацію їх вартості, відтак, вони аж ніяк не можуть вважатися безоплатно одержаними.

Таким чином, висновок ГУ ДФС у м. Києві про заниження суми доходів на загальну суму 8 137 273, 5 грн. у т.ч.: за 2014 рік на суму 8 137 273, 5 грн., є наслідком порушення п.п. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України, не відповідає змісту господарських операцій позивача та не ґрунтується на документах, досліджених при перевірці, відтак, прийняте на підставі таких висновків податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо заниження доходу, отриманого від діяльності підприємства у 2014 році на суму 1 769 820, 00 грн. внаслідок розбіжності між даним бухгалтерського обліку та податкового обліку на суму 1 769 820, 00 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідач дійшов висновку про вчинення даного порушення внаслідок аналізу даних бухгалтерського обліку (79 «Фінансові результати» сума 56962681 грн.) та податкового обліку (№ 01 рядка декларації з податку на прибуток «Доходи що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування» сума 55192861 грн.), у зв'язку з чим встановлено розбіжність між даним бухгалтерського обліку та податкового обліку на суму 1 769 820, 00 грн. та, відповідно, зроблено висновок про заниження доходу, отриманого від діяльності підприємства у 2014 році на суму 1 769 820, 00 грн. У той же час, дана різниця не призвела до заниження оподатковуваного доходу за 2014 рік.

Таким чином, висновки відповідача про заниження доходу отриманого від діяльності підприємства у 2014 році на суму 1 769 820, 00 грн. є наслідком порушення п.п. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України, не ґрунтуються на даних бухгалтерського та податкового обліку позивача. У зв'язку з викладеним оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, не беруться судом до уваги, оскільки безпідставність та незаконність висновків ГУ ДФС у м. Києві про вчинені ТОВ «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» порушення встановлені постановою суду в адміністративній справі № 826/14465/16, що набрала законної сили, а відтак в силу ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини стосовно того, що позивачем не вчинено порушення, внаслідок яких прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 07.07.2016 не доказується при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи, стосовно яких встановлено ці обставини.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач правомірність своїх дій та прийнятих рішень не довів, натомість доводи позивача знайшли своє підтвердження та обґрунтування.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» (04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 9, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) № від 07.07.2016.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» (04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 9, ) судові витрати у розмірі 54 505 (п'ятдесят чотири тисячі п'ятсот п'ять) грн. 85 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур