Справа № 805/3598/16-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2019 року

Київ

справа №805/3598/16-а

провадження №К/9901/21484/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Данилевич Н. А.,

розглянув у порядку письмового провадження у касаційній інстанції справу

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртранспбезпеки України у Донецькій області, Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртранспбезпеки у Харківський області про визнання незаконними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу та розрахунків плати за проїзд,

за касаційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: Голошивця І. О. (головуючий), Козаченко А. В., Кравченко Т. О., та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: Сіваченко І. В. (головуючий), Шишова О. О., Чебанова О. О.

І. Суть спору

1. У жовтні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі також ФОП ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Укртранспбезпеки України у Донецькій області, Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртранспбезпеки у Харківський області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

1.1. визнати незаконною та скасувати постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу від 19 вересня 2016 року № 031804, винесену начальником відділу надання адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки України у Донецькій області, у сумі 1700,00 гривень;

1.2. визнати незаконною та скасувати постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу від 19 вересня 2016 року № 031803, винесену начальником відділу надання адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки України у Донецькій області, у сумі 1700,00 гривень;

1.3. визнати незаконним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0006224 від 20 липня 2016 року, яким ФОП ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зобов'язано сплатити 318,72 євро;

1.4. визнати незаконним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0006301 від 26 липня 2016 року, яким ФОП ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зобов'язано сплатити 99,6 євро.;

2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що він є автоперевізником та здійснює перевезення на автомобілі КАМАЗ 54112, державний номер НОМЕР_2 та причепі до нього марки TRAILOR державний номер 109-85.

2.1. 20 липня 2016 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки України у Харківській області складено акт № 0006224 перевірки позивача щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, відповідно до якого встановлено перевищення вагових обмежень автомобілем КАМАЗ 54112, державний номер НОМЕР_2 та причепу до нього марки TRAILOR, державний номер НОМЕР_3. На підставі даного акту винесено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 318,72 євро.

2.2. 26 липня 2016 року складено аналогічний акт за № 0006301 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, та відповідно, розрахунок до даного акту на загальну суму 99,6 євро.

2.3. 19 вересня 2016 року Управлінням Укртранспбезпеки України у Донецькій області винесені постанови №№ 031803 та 031804 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

2.4. Позивач вважає вказані постанови та розрахунки до актів незаконними, оскільки автомобіль та причеп регулярно проходять технічний огляд і їх маса не може викликати сумніви. В акті, та в постановах не зазначено порядковий номер вагового обладнання, відомостей про його сертифікацію, тому вважає, що спірні постанови та розрахунки плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування винесено відповідачем всупереч вимогам діючого законодавства, а тому, підлягають скасуванню.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ОСОБА_1 є власником автомобілю КАМАЗ 54112, 1983 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, та напівпричепу бортового TRAILOR, 1994 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3.

4. Відповідно до затвердженого графіку роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю на мережі доріг загального користування державного значення на липень 2016 року, 18 липня 2016 року посадовим особам Управління Укртрансбезпеки у Харківській області видано направлення № 024347 на проведення рейдової перевірки суб'єктів господарювання всіх форм власності щодо додержання Закону України «Про автомобільний транспорт» та інших нормативно-правових актів з питань автомобільного транспорту.

4.1. 20 липня 2016 року посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Харківській області складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, в якій зазначено результати вагового контролю автомобілю КАМАЗ 54112, реєстраційний номер НОМЕР_2, та напівпричепу TRAILOR, реєстраційний номер НОМЕР_3., відповідно до якої, навантаження на осі складає: 1) 4300 т.; 2) 6150 т.; 3) 8250 т.; 4) 7450 т.; 5) 9050 т.; повна маса транспортного засобу - 41250 т.

4.2. 20 липня 2016 року посадовими особами Управління Укртранспбезпеки України у Донецькій області складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким о 03 год. 35 хв., на а/д М-3 Київ-Харків-Довжанський 516 км. + 800м., зафіксовано порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», в частині перевищення вагових обмежень на вісь автомобіля КАМАЗ 54112, номерний знак НОМЕР_2, без дозволу на рух автомобільними дорогами України.

4.3. 20 липня 2016 року посадовими особами Управління Укртранспбезпеки України у Донецькій області складено Акт № 0006224 про перевищення транспортним засобом КАМАЗ 54112, реєстраційний номер НОМЕР_3, з причепом TRAILOR, реєстраційний номер НОМЕР_2, нормативних вагових параметрів.

4.4. У якості додатку до акту № 0006224 від 20 липня 2016 року посадовою особою Управління Укртранспбезпеки України у Донецькій області складено розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879, відповідно до якого позивачу нараховано до сплати 318,72 євро (0,64 * 166 * 3).

5. 25 липня 2016 року посадовим особам Управління Укртранспбезпеки України у Донецькій області видано направлення №024354 на проведення рейдової перевірки а/д М-3 "Київ-Харків-Довжанський" 429 км + 100 м, а/д М-3 "Київ-Харків-Довжанський" 516 км. + 800м., а/д М-18 "Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта "Кемпінг" 19 км.

5.1. 26 липня 2016 року посадовою особою Управління Укртранспбезпеки України у Донецькій області складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, в якій зазначено результати вагового контролю автомобілю КАМАЗ 54112, реєстраційний номер НОМЕР_2, та напівпричепу TRAILOR, реєстраційний номер НОМЕР_3, відповідно до якої, навантаження на осі складає: 1) 4300 т.; 2) 7150 т.; 3) 7100 т.; 4) 8400 т.; 5) 6800 т.; 6) 8400 т.; повна маса транспортного засобу - 42150 т.

5.2. 26 липня 2016 року посадовими особами Управління Укртранспбезпеки України у Донецькій області складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, відповідно до якого на а/д М-3 Київ-Харків-Довжанський 516 км., о 06 год. 50 хв., зафіксовано порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у частині перевищення вагових обмежень, в тому числі, на вісь автомобіля КАМАЗ 54112, номерний знак НОМЕР_2, без дозволу на рух автомобільними дорогами України.

5.3. 26 липня 2016 року посадовими особами Управління Укртранспбезпеки України у Донецькій області складено Акт № 0006301 про перевищення транспортним засобом КАМАЗ 54112, реєстраційний номер НОМЕР_2, з причепом TRAILOR реєстраційним номером НОМЕР_3, нормативних вагових параметрів.

5.4. В якості додатку до акту № 0006301 від 26 липня 2016 року посадовою особою Укртрансбезпеки складено розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, відповідно до якого позивачу нараховано до сплати 99,6 євро (166 * 0,3 * 2).

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

6. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

7. Рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовані тим, що відповідачі в спірних правовідносинах діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений діючим законодавством.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

8. У касаційній скарзі ФОП ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої та апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та задовольнити позовні вимоги повністю.

9. Свою касаційну скаргу мотивує тим, що судами попередніх інстанцій не правильно встановлено обставини справи та не надано належної оцінки тому, що відповідно до товарно-транспортної накладної та маси транспортного засобу і причепу, загальна маса була нижчою, ніж визначено в актах перевірки; відповідачем не було внесено до актів про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів інформації щодо порядкового номеру ваг, якими проводилось зважування та інформації стосовного того, чи проводились відносно ваг періодичні перевірки та сертифікації. Також, посилається на те, що відповідачем не вірно зазначено протяжність маршруту, на який здійснено нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами, тому розрахунок складено з порушенням методики вимірювання (зважування).

10. Відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

11. Водночас представник Державної служби України з безпеки на транспорті подав до Верховного Суду клопотання про закриття провадження у справі з підстав неможливості розгляду цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

V. Джерела права й акти їх застосування

12. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

13. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

15. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (надалі - Закон № 2344-III).

17. Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

18. Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

19. Відповідно до пункту 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (надалі - Порядок № 879) плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

20. Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879.

21. Згідно підпункту 9 пункту 2 Порядку № 879 пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

22. Відповідно до пункту 11 Порядку № 879 режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з відповідним підрозділом МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху. Забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків, коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, у морських, річкових портах, вантажних терміналах, місцях формування вантажопотоків.

23. Пунктом 12 Порядку № 879 передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

24. За приписами пункту 13 Порядку № 879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

25. У відповідності до пункту 18 Порядку № 879 за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

26. Відповідно до пункту 23 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

27. Відповідно до пункту 31.1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

28. У відповідності з пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

29. Відповідно до абзацу третього 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

VI. Позиція Верховного Суду

30. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

31. Верховний Суд, аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, приходить висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

32. Посилання автора касаційної скарги на те, що перевезення позивачем товару відповідно до даних товарно-транспортних накладних: від 20 липня 2016 року № 200701 та від 26 липня 2016 року № 260702, з урахуванням нормативної ваги автомобіля та причепу, виключає перевантаження транспортних засобів, Верховний Суд вважає необґрунтованими.

33. Так, відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

34. Крім того, Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги в частині того, що відповідачем в оскаржуваних розрахунках не вірно зазначено протяжність маршруту, на який здійснено нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

35. Суди першої й апеляційної інстанції правильно встановили, що автомобіль позивача не був затриманий після зважування та продовжив рух після складання відповідних документів та розрахунків плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, у зв'язку з чим, розрахунок плати за проїзд вираховувався відповідачем виходячи з протяжності маршруту слідування даного транспортного засобу. Докази, які би підтверджували факт розвантаження транспортного засобу з причепом в місці його зважування або навпаки припинення руху транспортного засобу після зважування, в матеріалах справи відсутні.

36. Також Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги щодо невнесення відповідачам до актів про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, інформації щодо порядкового номеру ваг, якими проводилось зважування, інформації стосовного того, чи проводились відносно ваг періодичні перевірки та сертифікації.

37. Форма Акту про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів, затверджена додатком 3 до Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422. При цьому, затверджена форма Акту, не передбачає відображення будь-яких даних стосовно ваг, якими проводиться зважування транспорту.

38. Враховуючи вищенаведене, Верховний Суд зазначає, що судами попередніх інстанції правильно встановлено обставини справи щодо перевищення позивачем вагового габаритного нормативного параметра автомобіля, у зв'язку з чим, суди обґрунтовано відмовили в задоволенні позовних вимог щодо оскарження постанов про накладення адміністративно - господарського штрафу.

39. Щодо позовних вимог про визнання незаконними та скасування розрахунків плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0006224 від 20 липня 2016 року, яким зобов'язано позивача сплатити 318,72 євро та до акту № 0006301 від 26 липня 2016 року, яким позивача зобов'язано сплатити 99,6 євро, Верховний Суд зазначає, що оскаржуваний розрахунок не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача, тому він не може бути предметом спору. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

40. При цьому Велика Палата Верховного Суду, приймаючи 30 січня 2019 року судове рішення у справі № 803/3/18, у якій предметом зустрічного позову були аналогічні позовні вимоги, зазначила, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. З огляду на це, такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

41. На підставі пункту 5 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

42. За правилами частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених статтями 238, 240 цього Кодексу.

43. У силу вимог частини першої статті 354 КАС України Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги позивача, а також часткового задоволення клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про закриття провадження у справі, та скасування оскаржуваних судових рішень у частині відмови в задоволенні позову щодо оскарження розрахунків плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування із закриттям провадження у справі в цій частині. В іншій частині судові рішення суду першої й апеляційної інстанції слід залишити без змін відповідно до статті 350 указаного Кодексу.

VІ. Судові витрати

44. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про закриття провадження в адміністративній справі задовольнити частково.

2. Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

3. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі № 805/3598/16-а скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 20 липня 2016 року № 0006224, яким фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зобов'язано сплатити 318,72 євро, та визнання незаконним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 26 липня 2016 року № 0006301, яким фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зобов'язано сплатити 99,6 євро; провадження у справі в цій частині закрити.

4. В іншій частині постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі № 805/3598/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Н. А. Данилевич