Справа № 166/36/19
Суддя: Лозицький С. О.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 166/36/19
провадження № 2-а/166/7/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

смт.Ратне 04 лютого 2019 року

Ратнівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Лозицького С.О.,

за участю секретаря Заєць Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ратне в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (надалі-Позивач) звернувся в Ратнівський районний суд Волинської області з позовом до інспектора роти №4 батальйону УПП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 (надалі Відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №554942 від 04 січня 2019 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.01.2019 року Відповідачем було винесено постанову серії НК №554921 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. 00 коп. Відповідно до змісту вказаної постанови Позивач, керуючи транспортним засобом, під час руху не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.п. 2, 3 в) ПДР Ураїни.

З вказаною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП Позивач категорично не згідний. Зазначив, що 04.01.2019 року близько 09 год. 40 хв., перебуваючи за кермом транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин 488 км., він рухався по правій крайній смузі і був зупинений працівником поліції, за те, що він нібито не був пристебнутий ременем безпеки та потребував надати йому документи на транспортний засіб та посвідчення водія для винесення постанови. Показавши вищевказані документи Відповідач переписав персональні дані на чистий аркуш паперу та пішов у невідомому напрямку для винесення постанови.

Однак, як стверджує Позивач, він керував транспортним засобом із пристебнутим ременем безпеки, після зупинки відстебнув ремінь для того, щоб вийти до інспектора, але помітив, що він підходить сам до автомобіля і залишився на місці. Проте інспектор розтлумачив цю ситуацію на свою користь, стверджуючи, що в такому випадку Позивач і керував транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки. На вимогу до Відповідача надати докази вчинення адміністративного правопорушення отримав негативну відповідь.

Вважає, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №554942 від 04 січня 2019 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена без розгляду справи, без з'ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи, не з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, оскільки до постанови не додано жодних доказів його вини.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Представником Управління патрульної поліції у Волинській області надіслано до Суду відзив на позовну заяву в якій зазначив, що Відповідач діяв відповідно до вимог законодавства, його дії є правомірними і такими, що відповідають фактично скоєному. Винуватість особи яка притягнута до відповідальності доведена безпосереднім спостереженням особи на розгляд справи про адміністративне правопорушення, записом з нагрудної боді камери поліцейського. Права позивача жодним чином не порушені, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України, справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 1 КУпАП, одним із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, в тому числі і тих, що притягуються до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в ст. 7 КУпАП вказано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії НК №554921, винесеної 04.01.2019 року Відповідачем, Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51гривня за те, що він 04.01.2019 року о 09 год. 40 хв. на автодорозі М07 (Київ-Ковель-Ягодин) 488 км., керуючи транспортним засобом обладнаними засобами пасивної безпеки, під час руху не був пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.п. 2,3 (в) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 статті 121 КУпАП.

Як вбачається із змісту позовної заяви Позивач з оскаржуваною постановою не згідний та зазначеного у ній порушення правил дорожнього руху не вчиняв, оскільки під час руху автомобіля був пристебнутим ременем безпеки, після зупинки транспортного засобу працівниками поліції, він відстебнув ремінь для зручності спілкування з Відповідачем.

Відповідно до п.2.3 "в" ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Згідно ч.5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, що передбачено ст. 251 КУпАП.

Як слідує із змісту ст. 251 КУпАП такий вид доказу, як безпосередні спостереження осіб уповноважених на розгляд справ про адміністративне правопорушення на які посилався представник Позивача у поданому відзиві, відсутній, а тому Судом не може братися до уваги.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Однак, про такі докази в оскаржуваній постанові не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимога та заперечення. Поряд з цим, ч.2 ст.77 КАСУ встановлено, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідач, складаючи постанову відносно Позивача діяв в порушення ст. 280 КУпАП, не з'ясувавши всі обставини, які мають значенння для правильного вирішення справи, зазначив відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення та визначив покарання у межах санкцій визначених ч.5 ст. 121 КУпАП, не надавши Позивачу, як встановлено під час розгляду справи, ніяких доказів вчинення правопорушення, що вказує на неправомірність дій Відповідача та обгрунтованість позовних вимог Позивача.

Із оглянутих в судовому засіданні відеоматеріалів з нагрудної боді камери працівника патрульної поліції, які долучені представником Відповідача до відзиву на DVD-R диску, та який долучений до матеріалів справи, неможливо встановити сам факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, якщо таке мало місце, оскільки на ньому не видно був пристебнутий ременем безпеки Позивач під час руху транспортним засобом чи ні.

Беручи до уваги наведені вище обставини, а також враховуючи приписи згаданих процесуальних норм, Суд звертає увагу на те, що оскаржувана постанова у справі не може слугувати носієм доказової інформації, оскільки спростовується позовною заявою Позивача, а інформація, відображена в ній, не підтверджена іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, Суд, належним чином, повно та всебічно дослідивши усі обставини справи, виконавши вимоги приписів чинного процесуального законодавства щодо витребовування та оцінки доказів у справі, з врахуванням вимог стосовно їх належності й допустимості, а також забезпечивши обом сторонам право на звернення до суду, передбачене, зокрема ст. 5 КАС України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дійшов висновку про підставність позовних вимог, у звязку з чим позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягненняпідлягає задоволенню, а постанова серії НК №554921 від 04 січня 2019 року, скасуванню.

На підставі ст. ст. 2, 3, 5, 77, 241-246, 295 КАС України, ст.ст. 251, 258, 280 КУпАП, Суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії НК №554921 від 04 січня 2019 рокупро накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі на ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення і провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ратнівський районний суд Волинської області.

Суддя Лозицький С.О.