Справа № 808/1357/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
28 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 808/1357/18
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі заяву ОСОБА_1
про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі №808/1357/18 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання протиправними дій та стягнення коштів, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та здійснення пенсійних виплат позивачу за період часу з 01.06.2015 по 31.12.2015 у меншому розмірі;
- стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 104567,28 грн., які безпідставно йому не доплачувались у період з 01.06.2015 по 31.12.2015.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 червня 2018 року у справі № 808/1357/18 - скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову.

Визнано неправомірними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо нарахування та здійснення пенсійних виплат ОСОБА_1 за період часу з 01.06.2015 по 31.12.2015 у меншому розмірі.

Стягнуто з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на користь ОСОБА_1 недоплачену пенсію за період з 01.06.2015р. по 31.12.2015р. у сумі 104567,28грн.

18 січня 2019 року до Третього апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн. та судових зборів за подання адміністративного позову та апеляційної скарги в загальній сумі 4376,49 грн.

Згідно з приписами пункту 4 частини першої статті 322 КАС України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку

скасування або зміни судового рішення та розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як свідчать матеріали справи, Третім апеляційним адміністративним судом при прийнятті постанови від 20 листопада 2018 року не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає наявними підстави для ухвалення додаткової постанови відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши доводи заяви щодо необхідності ухвалення додаткового рішення та розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи із наступного.

Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту заяви позивача вбачається, що вона містить вимоги щодо відшкодування двох груп витрат, а саме: судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, згідно квитанції №0.0..1 від 03.04.2018, сплачено судовий збір за подання позову до Запорізького окружного адміністративного суду у розмірі 1750,47 грн. (а.с.9а).

При зверненні до суду з апеляційною скаргою позивачем, згідно квитанції №0.0..1, сплачено судовий збір у розмірі 2626,02 грн. (а.с.72).

Загальний розмір документально підтверджених судових витрат у вигляді судового збору, понесених позивачем за подання до суду адміністративного позову та за подання апеляційної скарги у даній справі, складає 4376,49 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору в сумі 4376 грн. 49 коп. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов'язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача долучено до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги від 04.04.2018, акт приймання-передачі наданих послуг від 11.05.2018 року згідно договору від 04.04.2018 року, копію квитанції до прибуткового касового ордера №5 від 11.05.2018 року на суму 9000,00 грн.

Так, згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 11.05.2018 року згідно договору від 04.04.2018 року, адвокатом Черним П.А. позивачу надавались юридичні послуги (загальна вартість послуг за цим Актом складає 9000 грн.) щодо підготовки та подання позовної заяви до Запорізького окружного адміністративного суду щодо нарахування та здійснення пенсійних виплат позивачу за період часу з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року у меншому розмірі, стягнення з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на користь позивача кошти в сумі 104 567,28 грн., які безпідставно йому недоплачувались у період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, а саме:

визначення завдання адвоката та переговори з Клієнтом (вартість послуги - 1000,00 грн., кількість часу 1 год., загальна вартість - 1000,00 грн.);

вивчення нормативно-правових актів та судової практики (вартість послуги - 1000,00 грн., кількість часу 3 год., загальна вартість - 3000,00 грн.);

підготовка проекту адміністративного позову, у тому числі обговорення проекту адміністративного позову з Клієнтом, внесення виправлень та доповнень за бажанням Клієнта (вартість послуги - 2500,00 грн., кількість часу 2 год., загальна вартість - 5000,00 грн.).

Позивачем заявлені до відшкодування витрати, пов'язані з професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката, на суму 9000 грн.

Оцінивши долучені до матерів справи представником позивача докази, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування вартості послуг у заявленій позивачем сумі, виходячи із наступного.

Частиною дев'ятою статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п'ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов'язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов'язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов'язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Позивачем доведено суду надання йому адвокатом Черним П.А. юридичних послуг.

Втім, вирішуючи питання про розподіл понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що дана справа не викликає складності у правовому розумінні, оскільки фактично стосується арифметичних розрахунків сум, які підлягають стягненню на користь позивача, та право відносно яких вже було визначено рішенням суду в іншій справі.

За переконанням суду заявлені до відшкодування позивачем витрати в сумі 9000,00грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

В той же час, оскільки позивач, у зв'язку із неправомірними діями відповідача, був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права, у зв`язку з чим ним було понесено витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи принцип співмірності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність присудження на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 139, 252 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі №808/1357/18 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання протиправними дій та стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 4376 (чотири тисячі триста сімдесят шість) грн. 49 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 28.02.2019р.

Повне судове рішення складено 01.03.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк