Справа № 1340/5673/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/5673/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп'як О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №1340/5673/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними рішення і дії, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 5 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 04.06.2018 року щодо відмови в призначення пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до пункту 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу для призначення пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі відповідно до статей 27, 28 Закону № 1058-IV і статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" періоду роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, в тому числі на підземних роботах у Відокремленому підрозділі "Шахта "Зарічна" державного підприємства "Львіввугілля" з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2017 року;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати страховий стаж і заробітну плату за період роботи позивача у Відокремленому підрозділі "Шахта "Зарічна" державного підприємства "Львіввугілля" " з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2017 року на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, в тому числі на підземних роботах і здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок і виплату позивачу пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі відповідно до статей 27,28 Закону № 1058-IV і статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці";

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страховий стаж позивача на 01.01.2018 року становить 21 рік 10 місяців 24 дні, з них на роботах зі шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 15 років 8 місяців 13 днів (в т.ч. навчання за спеціальністю 7 місяців 04 дні), стаж на підземних роботах - 15 років 1 місяць 9 днів. 10 січня 2018 року ОСОБА_1 подав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 5 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління ПФУ у Львівській області від 04.06.2018 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до пункту 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В подальшому 08 жовтня 2018 року позивачу було призначено пенсію за віком за Списком № 1 з 01.01.2018 року в розмірі 3 172,29 грн. Не погоджується з прийнятим рішенням, оскільки хоча і пенсія призначена, але її розмір обчислено без урахування вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Спірним питанням даної справи є протиправні дії відповідача що виразились у винесені рішення у незарахуванні до пільгового стажу роботи період позивача у Відокремленому підрозділі "Шахта "Зарічна" державного підприємства "Львіввугілля" " з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2017 року на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, в тому числі на підземних роботах і здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок і виплату позивачу пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі відповідно до статей 27,28 Закону № 1058-IV і статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці"

Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою суду від 29 листопада 2018 року позовну заяву залишено позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 20 грудня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз'яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

28 січня 2019 року представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, де зазначив наступне. Відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 5 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління ПФУ у Львівській області 04.06.2018 року прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком за списком № 1відповідно до пункту 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1. Підставою відмови у призначенні пенсії була відсутність необхідного страхового стажу у позивача. 03.07.2018 року позивач звернувся зі скаргою на рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 5 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління ПФУ у Львівській області від 04.06.2018 року до ПФУ. Листом ПФУ від 19.07.2018 р. звернення ОСОБА_1 надіслано для ретельного розгляду та надання відповіді у Головне управління ПФУ у Львівській області. Листом Головного управління ПФУ у Львівській області від 20.08.2018 року ОСОБА_1 повідомлено наступне «…листом від 17.08.2018 р. № 6848сл/03.30-12 зазначеному відділу доручено повернутися до розгляду даного питання та перевірити правильність обчислення страхового стажу (в тому числі за період роботи в колгоспі)…». Відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 5 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління ПФУ у Львівській області рішенням від 07.09.2018 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком за Списком № 1 з 01.01.2018 року згідно заяви від 10.01.2018 року.

Суд, з'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, яким вони обґрунтовуються, встановив наступне.

10 січня 2018 року ОСОБА_1 подав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 5 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління ПФУ у Львівській області від 04.06.2018 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до пункту 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В подальшому, позивач подав скаргу на рішення про відмову у призначенні пенсії від 04.06.2018 року.

За результатами розгляду скарги позивача, з 01 січня 2018 року позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 в розмірі 3 172,29 грн.

Не погоджуючись з діями відповідача, оскільки хоча і пенсія призначена, але її розмір обчислено без урахування вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», позивач звернувся до суду.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Відповідно до ст. 114 ЗУ «Про пенсійне страхування», пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них неменше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Частиною 1 статті 44 Закону України № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3. Порядку).

Пунктом 4.2 цього Порядку передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Судом беруться до уваги пояснення відповідача про те, що рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №5 управління застосування пенсійного законодавства головного управління ВФ України у Львівській області від 04.06.2018 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 скасовано шляхом прийняття рішення про призначення пенсії з віком за списком №1 з 01.01.2018 року.

Позивач у позові не обґрунтував, яким чином дії відповідача по прийняттю рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах від 04.06.2018 року після скасування такого рішення та призначення позивачу пенсії впливає на його права та обов'язки і обраний ним спосіб захисту призведе до відновлення його порушених прав.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 року по справі "Олександр Волков проти України" (Заява № 21722/11) зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України в рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України(конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) висловив правову позицію, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Відповідно до статті 8 Загальної декларації з прав людини 1948 року кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Позивач в позовній заяві вказує, що таку вимогу він заявляє і з тих підстав, що його скарга не розглянута належним чином, немає висновку про задоволення його скарги чи відмову у задоволенні скарги, в порушення п.12 Порядку №18-6.

Однак, відповідно до п. 10 Постанови Правління ПФ України від 12.10.2007 №18-6 «Про затвердження Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Порядок №18-6), орган Пенсійного фонду України при розгляді скарги заявника перевіряє законність і обґрунтованість рішення, що оскаржується, і приймає одне з таких рішень:1) залишає скаргу без задоволення; 2) повністю або в певній частині задовольняє скаргу. У разі повного або часткового задоволення скарги органу, що призначає пенсії, даються розпорядження про вчинення відповідних дій.

Відтак задоволення скарги оформлюється розпорядженням про призначення пенсії, що було зроблено відповідачем та призначена позивачу пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 1 в розмірі 3 172,29 грн. з 01.01.2018 року згідно заяви від 10.01.2018 року.

Крім того, позивач вказує, що при призначенні пенсії не враховані всі вимоги, що викладені в скарзі від 03.07.2018 року. Однак, позивач не обґрунтував та не надав доказів того, що такі питання (що порушені у скарзі на рішення) були предметом розгляду при прийнятті оскаржуваного рішення. Оскільки позивачем до позову не подано заяви, з якою він звертався до відповідача 10.01.2019 року, відтак неможливо встановити, чи ці питання були предметом розгляду при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 5 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 04.06.2018 року щодо відмови в призначення пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до пункту 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1.

Щодо позовних вимог про зарахування до страхового стажу для призначення пенсії за віком за Списком № 1 періоду роботи з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2017 року до пільгового стажу роботи та перерахунку пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» - слід зазначити наступне.

За результатами розгляду скарги позивача, з 01 січня 2018 року позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 в розмірі 3 172,29 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон №345), його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно ст.8 цього Закону, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок №383) передбачено, що цей Порядок регулює застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ( 36-2003-п ) (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ).

Відповідно до п.2 Порядку №383, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками ( 36-2003-п ), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Матеріали справи не містять витягів з табелів виходів в підтвердження зайнятості на підземних роботах повний робочий день.

Відповідно до п.3 цього Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Відповідно до п.4 цього ж Порядку, згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 ( 442-92-п ) (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова ( 442-92-п ) набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до п.10 цього Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 ( 637-93-п ).

Постановою КМ України від 01.08.1992 року №442 затверджено Порядок проведення атестацій робочих місць за умовами праці (далі - Порядок 442) Відповідно до п.4 вказаної Постанови КМ України, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на п'ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи власника або уповноваженого ним органом, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу органів Державної експертизи умов праці з участю установ санітарно - епідеміологічної служби МОЗ.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівника, професії та посади яких внесено до переліку (п.9 Порядку 442).

Відповідно до п.10 Порядку 442, результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У відзиві відповідач звертає увагу на те, що наказом ВП «Шахта «Зарічна» ДП «Львівугілля» №575 від 27.06.2012 року «Про завершення атестації робочих місць за умовами праці» затверджено Перелік робочих місць, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1. У подальшому, у зв'язку із докорінною зміною умов і характеру праці, для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, позачергова атестація проведена не була.

Враховуючи вищенаведені положення норм законодавства, судом враховуються пояснення відповідача, що викладені у відзиві про те, що в Головного управління ПФ України у Львівській області при призначенні пенсії позивачу були відсутні правові підстави для зарахування періоду його роботи з 15.01.2015 по 31.03.2017 року на посаді гірника підземного на дільниці ВТБ, до стажу роботи, що дає право на обчислення пенсії, відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», стаж роботи позивача на підземних роботах за Списком №1 становить 13 років 6 місяців 2 дні.

Щодо позовних вимог про зарахування страхового стажу і заробітної плати за період з 01.11.2014 року по 31.03.2017 року слід зазначити наступне.

Законодавство України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування складається з цих Основ та прийнятих відповідно до них законів, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування. (ст.2 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування).

Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до ст.5 вказаного Закону, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Абзацом 7 ч.2 ст.5 Закону №1058 передбачено, що виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно абз.36,37 ч.1 ст.1 цього Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.21 Закону №1058, персоніфікований облік у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Згідно п.1 ч.2 ст.22 Закону №1058, відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім'ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду; обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності.

З 01.01.2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до пп.1,2 ч.1 ст.1 цього Закону, державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб; єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно абз.1 ч.5 ст.9 цього Закону, Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Відповідно до абз.1 ч.8 ст.9 цього Закону, Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до ч.11 ст.9 цього Закону, У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно ч.6 ст.25 вказаного Закону, за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

В силу ч.1 ст.16 зазначеного Закону, державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.1 ст.12 вказаного Закону, завданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правлення ПФ України від 25.11.2005 року №22-1 та регулює/ питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закон у№1058.

Відповідно до п.п.2 п.2.1 Розділу ІІ Порядку, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

Відповідно до п.4.3 вказаного порядку, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Судом враховуються пояснення відповідача, що виколенні у відзиві про те, що при призначенні пенсії позивачу, період роботи з 01.11.2014 року по 31.03.2017 року не зараховано до страхового стажу для обчислення пенсії, оскільки згідно довідки форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» ОСОБА_1, за вказаний період відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП «Шахта «Зарічна» ДП «Львіввугілля». Відтак, підстав для обчислення пенсії позивачу не врахована заробітна плата за період з 01.11.2014 року по 31.03.2017 року.

Позивачем до позовної заяви долучено лист ВП «Шахта «Зарічна» ДП «Львіввугілля» від 22.06.2018 року про сплату підприємством страхових внесків у період з листопада 2014 року по березень 2017 року та довідку №26 від 22.06.2018 року про перебування позивача у трудових відносинах та включення його до звітності за аналогічний період.

Однак, суд погоджується з викладеними відповідачем запереченнями про неналежність таких доказів у підтвердження сплати та зарахування страхових внесків, оскільки, як вказано вище адміністрування таких платежів здійснюється органами доходів і зборів з правом зарахування поточних внесків в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення у разі наявності в такого платника несплаченої суми недоїмки, штрафів та пені.

Крім того, після призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 в та з'ясувавши неврахування при її призначенні не зарахуванні до страхового стажу з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2017 року, позивач не звертався з заявою про перерахунок пенсії. Долучені ж до матеріалів справи звернення стосуються оскарження рішення про відмову в призначенні пенсії.

Таким чином, з врахування вищенаведених норм законодавства та доказів, поданих сторонами, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу для призначення пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі відповідно до статей 27, 28 Закону № 1058-IV і статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" періоду роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, в тому числі на підземних роботах у Відокремленому підрозділі "Шахта "Зарічна" державного підприємства "Львіввугілля" з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2017 року та зобов'язання вчинити такі дії.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, судовий збір не підлягає до відшкодування.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними рішення і дії, зобов'язання вчинити дії - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.02.2019 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна