Справа № 712/1976/19
Суддя: Пироженко (В.Д.) В. Д.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/1976/19
Провадження № 2-а/712/68/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого-судді Пироженко В.Д.

за участю секретаря Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Черкаській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 році адвокат ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом. Просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Черкаській області старшого капітана поліції ОСОБА_2 серії НК №984653 від 27.12.2018 року про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі за ч.1 ст. 140 КУпАП відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу 1020,00 грн. та закрити справу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 грудня 2018 року інспектором ВБДР УПП в Черкаській області старшим капітаном поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії НК №984653 у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020,00 грн..

Підставою притягнення його до адміністративної відповідальності слугувало те, що ОСОБА_1 27.12.2018 року о 16 год. 05 хв. в м. Черкаси по вул. Смілянська будучи посадовою особою за утримання вулично-шляхової мережі своєчасно не вжив заходів для повного снігоочищення вул. Смілянська, смуги для руху транспорту в напрямку центральної частини міста, не вжив заходів щодо належного очищення зупинки громадського транспорту, чим порушив ПДР п.1.5 та ДСТУ 3587-97, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 140 КУпАП.

На думку позивача, вказана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем порушено порядок розгляду адміністративної справи; відсутні належні та допустимі докази щодо вчинення адміністративного правопорушення; відсутня подія вчинення адміністративного правопорушення; постанова не відповідає вимогам чинного законодавства. ОСОБА_1, як директор КП «Челуаш» не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, так як рішенням Черкаської міської ради від 26.06.2003 року №3-531 всі дороги і площі передані в оперативне управління Управлінню житлово-комунального господарства Черкаської міської ради і по акту-приймання передачі вони КП «Челуаш» не передавались.

12.02.2019 року в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано направити до суду відзив на позов.

Відповідач не скористався своїм правом у визначений законодавством термін надати до суду відзив на адміністративний позо.

Представник позивача надала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, адміністративний позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду клопотання про розгляд справи в його відсутність та просив справу розглянути за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 1 ст. 140 КУпАП України є порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Судом встановлено, що постановою інспектора ВБДР УПП в Черкаській області старшого капітана поліції ОСОБА_2 від 27 грудня 2018 року серії НК № 984653 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 1020,00 грн.

Із вказаної постанови випливає, що ОСОБА_1 27.12.2018 року о 16 год. 05 хв. в м.Черкаси по вул. Смілянська будучи посадовою особою за утримання вулично-шляхової мережі своєчасно не вжив заходів для повного снігоочищення вул. Смілянська, смуги для руху транспорту в напрямку центральної частини міста, не вжив заходів щодо належного очищення зупинки громадського транспорту, чим порушив ПДР п.1.5 та ДСТУ 3587-97 та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 140 КУпАП.

Цією ж постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

На підставі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності.

Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях (ст. 10 Закону).

Органом управління у Черкаській області є Служба автомобільних доріг у Черкаській області.

Статтями 11, 13 Закону передбачені обов'язки та відповідальність органу державного управління автомобільними дорогами загального користування. Зокрема, на орган державного управління автомобільними дорогами загального користування покладено обов'язок із забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів, організації будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими державними стандартами і нормами (п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 11 Закону). Крім цього, орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування, якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування (п. 1, 2 ст. 13 Закону).

З наведеного вбачається, що положення Закону в імперативному порядку, чітко та однозначно визначають відповідальних осіб за утримання автомобільних доріг та не містить певних виключень чи застережень у цьому питанні.

Аналогічні положення передбачені і в ст. 9 Закону України від 30.06.1993 року № 3353 XII «Про дорожній рух», відповідно до якої до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху.

Статтею 24 того ж Закону встановлено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Таким чином, зазначені норми законодавства України чітко і однозначно засвідчують, що власником автомобільних доріг загального користування в Україні є держава в особі уповноваженого органу державного управління автомобільними дорогами - Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) та його органів на місцях (Служба автомобільних доріг у Черкаській області), на який покладено всю повноту відповідальності за стан автомобільних доріг, а також обов'язок відшкодування збитків автовласникам, завданих внаслідок неякісного стану автомобільних доріг.

Також встановлено, що роботи з ліквідації засніженості та зимової слизькості здійснюється дочірніми підприємствами Служби автомобільних доріг у Черкаській області.

Доказів того, що позивач є посадовою особою, яка відповідальна за організацію снігоочищення вулиць м. Черкаси, а саме вулиці Смілянська, суду не надано.

Зазначаючи у оскаржуваній постанові факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП, відповідач в порушення вимог ч. 2 ст.283 КУпАП не зазначив конкретно в чому виразилося порушення, не вказав нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, а лише формально послався на те, що ОСОБА_1 порушив норми ДСТУ 3587-97, зазначивши п. 1.5 ПДР України.

Судом, під час дослідження матеріалів справи встановлено, що відповідач порушив норми встановленні Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, а також норми ст.283 КУпАП.

Так, при винесені постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, інспектором конкретно не зазначено склад адмінправопорушення, в графі «до постанови додаються» не зазначено фототаблиці, а також акта обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.

Крім того, на фотокартках, не зазначено час фото- зйомки.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто сукупності встановлених законом обєктивної і субєктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Диспозицією ч.1 ст. 140 КУпАП України передбачено притягнення особи до відповідальності за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасного заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідачем не зазначено безпосередньо яких правил норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху порушені позивачем, а лише зазначено на порушення вимог ДСТУ 3587-97.

Суд приходить до висновку, що в даному випадку ОСОБА_1 неможливо визнати належним субєктом адміністративного правопорушення, тобто посадовою особою яка не вжила заходів щодо повного снігоочищення вул. Смілянська, що виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, судом було встановлено, що під час складання постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 268, 283 КУпАП, на підтвердження правомірності своїх дій відповідач жодних доказів суду не надав. Крім того, дослідивши надані докази суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні підтверджуючі дані, що правопорушення до якого він був притягнутий відноситься до його компетенції. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає до скасування.

За змістом ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14, 122, 245, 258, 268, 283, 289 КпАП України, ст. ст. 72, 77, 79, 90, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк звернення.

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Черкаській області ОСОБА_2 серія НК №984653 від 27 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення, або в порядку, передбаченому ст.ст. 286, 297 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлено 28.02.2019 року.