Справа № 1340/5643/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1278/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу приватного нотаріуса ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року про повернення позовної заяви, прийняту суддею Качур Р.П. у місті Львові у справі за позовом приватного нотаріуса ОСОБА_1 до Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання недійсним та скасування наказу, -

встановив :

Приватний нотаріус ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання недійсним та скасування наказу № 34 від 28.02.2018 року «Про демонтаж самовільно встановлених вивісок».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу.

Суд виходив з того, що станом на 17.12.2018 року на адресу суду не надійшло жодних документів для усунення недоліків позову, викладених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 28.11.2018 року.

Надісланий в адресу позивача конверт з ухвалою без руху, повернуто в адресу суду «за закінченням встановленого строку зберігання», що згідно ч.11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) вважається належно врученим.

Оскільки позивачем не усунуто недоліків позовної заяви у строк, то таку слід повернути останньому, згідно ч.5 ст.169 КАС України.

Маються покликання на позицію Європейського суду з прав людини.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, приватний нотаріус ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що з аналізу вимог ст.ст.5, 169 КАС України позовну заяву може бути повернуто позивачу за умов, якщо позивач своєчасно отримав ухвалу судді про залишення позовної заяви без руху і не усунув недоліки позовної заяви у встановлений строк.

Зазначену ухвалу без руху не отримано, а повернуто суду за неможливістю вручення.

Крім того, з 29.11 2018 року по 11.12.2018 року позивач перебувала у відпустці, тому з об'єктивних причин не могла отримати дану ухвалу.

У світлі Європейського суду з прав людини, право на доступ до суду має бути ефективним.

Маються покликання на рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.05.1975 року, «Меньшакова проти України» від 08.04.2010 року та «Мушта проти України» від 18.11.2010 року.

Отже, висновок суду є передчасним, чим фактично позбавлено позивача доступу до правосуддя.

Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду про повернення позовної заяви, в силу приписів ч.2 ст.312 КАС України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З обставин справи вбачається, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, які склали підстави для прийняття оскаржуваного процесуального судового рішення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ухвалою суду від 28.11.2018 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків такої, а саме: подання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для його поновлення, з наданням доказів, які підтверджуватимуть відповідні обставини.

Надісланий позивачці поштовий конверт із зазначеною ухвалою суду на адресу, вказану у позовній заяві, повернувся на адресу суду з відміткою органу поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

З врахуванням ч.11 ст.126 КАС України, оскільки у встановлений судом строк позивач не усунула недоліків позовної заяви, суд першої інстанції 17.12.2018 року виніс ухвалу про повернення такої позивачу з усіма доданими до неї документами.

Частинами 1, 2 статті 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч.5 ст.169 КАС України).

Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки ухвала про залишення позову без руху відповідно до ч. 1 ст. 241 КАС України є судовим рішенням, питання вручення судових рішень врегульоване ст. 251 КАС України, а не ст.126 КАС України, яка встановлює порядок вручення повістки та на яку помилково покликається суд першої інстанції

Відповідно до ч.5 ст.251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Відповідно до п.17 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, внутрішні реєстровані поштові відправлення (крім прямих контейнерів), в редакції чинній на час надсилання позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху, внутрішні реєстровані поштові відправлення (крім прямих контейнерів), поштові перекази можуть прийматися для пересилання з рекомендованим повідомленням про їх вручення.

Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (п.90 вказаних Правил).

Згідно з п.116, 117 зазначених Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Пунктом 4 частини 6 статті 251 КАС України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, якими скеровувались копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції помилково проставив відмітку «Судова повістка», що значно зменшило строк зберігання таких об'єктом поштового зв'язку місця призначення з одного місяця з дня їх надходження до п'яти календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що повертаючи позовну заяву у зв'язку із невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, суддя повинен пересвідчитись, що вжив вичерпні заходи для належного повідомлення позивача про необхідність виконання судового рішення та усунення недоліків позовної заяви, зокрема як можливість повторного надіслання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, так і інформування за допомогою засобів зв'язку.

Так, в позовній заяві у відповідності до вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України позивач зазначив адресу електронної пошти, що згідно з положеннями ст.251 КАС України надавало суду першої інстанції право повідомити позивача про прийняття ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.2 ст. 6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 р. у справі «Меньшакова проти України» (Заява № 377/02) у п.52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (Рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)».

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 246, 312, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року про повернення позовної заяви у справі №1340/5643/18 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення виготовлено 27.02.2019 року.