Справа № 2040/6279/18
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 р.Справа № 2040/6279/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Лях О.П. , Яковенка М.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача Цогоєвої О.А.,

представника відповідачів Зінченка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 року, суддя Зоркіна Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 20.09.18 року по справі № 2040/6279/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бронта"

до Головного управління ДФС у Харківській області , Державної фіскальна служба України

про скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2018 року, позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бронта" звернулось до Харківського апеляційного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальна служба України, в якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України № 2745/33898092/2 від 05.05.2018, № 2349/33898092/2 від 04.05.2018, № 2788/33898092 від 05.05.2018, № 2785/33898092 від 05.05.2018, № 2376/33898092/2 від 04.05.2018, якими скарги позивача з вимогами про скасування рішень Комісії ДФС та зареєструвати ПН/РК залишено без задоволення тарішення комісії ДФС - без змін;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України № 649626/33898092 від 16.04.2018 року; № 649627/33898092 від 16.04.2018 року; № 653774/33898092 від 18.04.2018 року; № 649628/33898092 від 16.04.2018 року; № 649625/33898092 від 16.04.2018 року, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних № 52 від 25.10.2017 року; № 72 від 29.09.2017 року; № 48 від 24.10.2017 року; № 45 від 21.09.2017 року; № 60 від 23.09.2017 року;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 52 від 25.10.2017 року; № 72 від 29.09.2017 року; № 48 від 24.10.2017 року; № 45 від 21.09.2017 року; № 60 від 23.09.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним була надіслана засобами електронного зв'язку до ДФС України на реєстрацію податкові накладні проте відповідачем зупинено їх реєстрацію. За результатами надання повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК позивач отримав відмову в задоволенні його заяви. Позивач вважає, що реальність здійснених операцій підтверджена належними документами.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Державної фіскальної служби України № 649626/33898092 від 16.04.2018 року; № 649627/33898092 від 16.04.2018 року; № 653774/33898092 від 18.04.2018 року; № 649628/33898092 від 16.04.2018 року; № 649625/33898092 від 16.04.2018 року, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних № 52 від 25.10.2017 року; № 72 від 29.09.2017 року; № 48 від 24.10.2017 року; № 45 від 21.09.2017 року; № 60 від 23.09.2017 року.

Зобов'язано Державну фіскальну службу України (Львівська площа, буд. 8,м. Київ, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 52 від 25.10.2017 року; № 72 від 29.09.2017 року; № 48 від 24.10.2017 року; № 45 від 21.09.2017 року; № 60 від 23.09.2017 року.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бронта" () за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Харківській області () судовий збір у розмірі 4405 (чотири тисячі чотириста пять) грн. 00 коп.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бронта" () за рахунок бюджетних асигнувань ДФС () судовий збір у розмірі 4405 (чотири тисячі чотириста пять) грн. 00 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем, ГУ ДФС у Харківській області, подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "Бронта"

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що оскільки позивач не надав усіх необхідних документів щодо придбання, зберігання та подальшого збуту ТМЦ, то відповідачем було правомірно прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Бронта" зазначає, що посилання податкового органу на те, що для прийняття спірних рішень було надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК не ґрунтується на наданих суду доказах. Рішення Комісії є не чіткими, необґрунтованими, не мотивованими.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 30.05.2018 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скпрга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ТОВ "Бронта" пройшов визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації, набув статусу суб'єкта господарювання-юридичної особи, основним видом діяльності є вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

04.01.2017 року між позивачем та приватним акціонерним товариством "Трест Житлобуд-1" () та товариством з обмеженою відповідальністю "БРОНТА" укладено Договір № 1 на послуги спецтехніки. Згідно п. 1 вказаного Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання з організації послуг спецтехніки (автокран, бетононасос, автобетонозмішувачі, самоскиди, та ін.) по м. Харкову та області на умовах, передбачених даним Договором. Послуги здійснюються на підставі заявки Замовника, наданій в письмовій або усній формі, не пізніше часу, необхідного для надання спецтехніки в пункт здійснення робіт і оформлення всіх необхідних документів, а також отримання предоплати. Пунктом 4 Договору передбачено, що оплата послуг може проводитись на підставі виставленого Виконавцем рахунку-фактури або даного Договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця. Відповідно до п. 4.1. після визначення остаточної вартості наданих послуг, відповідно акту виконаних робіт, перераховується остаточна сума не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання акту виконаних послуг, що складає різницю між сумою фактично наданих послуг та предоплатою.

На виконання умов вказаного договору позивач згідно талонів замовника від 25.10.2017 р. надав послуги з перевезення вантажу бетон з бетонного заводу "Зеніт" (власний завод ПАТ "Трест Житлобуд-1") до БМУ-19 (підрозділ ПАТ "Трест Житлобуд- 1") на об'єкт, що розташований по вул. Драгоманово в м. Харків; талонів замовника від 21.09.2017 р. надало послуги з перевезення вантажу бетон з бетонного заводу "Зеніт" до БМУ-11 на об'єкт житловий комплекс Мира 4, що розташований по вул. Миру, дільниця № 4 в м. Харкові (район ХТЗ); згідно талонів замовника від 24.10.2017р. з бетонного заводу "Зеніт" до БМУ-11 на об'єкт житловий комплекс Мира 4, що розташований по вул. Миру, дільниця № 4 в м. Харкові (район ХТЗ), що підтверджується долученими до матеріалів справи товарно-транспортними накладеними та актами здачі приймання робіт, талонами замовлення.

На виконання вимог п.201.10 ст.201 ПК України за датою отримання приватним акціонерним товариством "Трест Житлобуд-1" () товарів/послуг, а саме підписання актів здачі-приймання робіт № 260 від 25 жовтня 2017 року, № 216 від 21 вересня 2017 року, № 259 від 24 жовтня 2017 року позивачем складені податкові накладні № 52 від 25.10.2017 року, № 45 від 21.09.2017 року, № 48 від 24.10.2017 року, які відправлені ним на реєстрацію.

Відповідно до зворотних повідомленнь вказані податкові накладні були доставлені до ДФС, однак реєстрацію було зупинено у зв'язку з виявленням помилок, а саме: ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41. ТОВ "БРОНТА" запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. "в" п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Повідомленнями щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація яких зупинена від 11.04.2018 року за № 9, від від 12.04.2018 року за № 11 та від 13.04.2018 року за № 12 позивачем надані пояснення та додані документи.

За результатами розгляду повідомлення та наданих документів комісією ГУ ДФС у Харківській області рішеннями № 649626/33898092 від 16.04.2018, № 649628/33898092 від 16.04.2018, № 653774/33898092 від 18.04.2018 позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних № 52 від 25.10.2017, № 45 від 21.09.2017, № 48 від 24.10.2017 у зв'язку з ненаданням платником податків копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано не підкреслено); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Додаткова інформація: відсутній рахунок-фактура, технічний паспорт на автотранспорт.

На вказані рішення 25.04.2018, 26.04.2018 позивачем подані скарги з вимогами скасувати рішення Комісії ДФС та зареєструвати ПН/PK, до скарг додані підтверджуючі документи.

Рішеннями Комісії з питань розгляду скарг № 2745/33898092/2 від 05.05.2018, №2785/33898092/2 від 05.05.2018, № 2788/33898092/2 від 05.05.2018 скарги позивача залишено без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. Підстава прийнятого рішення - надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про задоволення скарги.

20.01.2017 між позивачем та виробничо-комерційним товариством "Бетонікс" в формі товариства з обмеженою відповідальністю () та товариством з обмеженою відповідальністю "БРОНТА" укладено Договір № 3 на послуги спецтехніки. Згідно п. 1 вказаного Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання з організації послуг спецтехніки (автокран, бетононасос, автобетонозмішувачі, самоскиди, Volvo та ін.) по м.Харкову та області на умовах, передбачених даним Договором. Послуги здійснюються на підставі заявки Замовника, наданій в письмовій або усній формі, не пізніше часу, необхідного для надання спецтехніки в пункт здійснення робіт і оформлення всіх необхідних документів, а також отримання передоплати. Пунктом 4 Договору передбачено, що оплата послуг може проводитись на підставі виставленого Виконавцем рахунку-фактури або даного Договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця. Відповідно до п. 4.1. після визначення остаточної вартості наданих послуг, відповідно акту виконаних робіт, перераховується остаточна сума не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання акту виконаних послуг, що складає різницю між сумою фактично наданих послуг та передоплатою.

На виконання умов вказаного договору позивач надав послуги з перевезення бетону з заводу ВКП "Бетонікс" ТОВ (власного заводу) на об'єкти, що розташовані в Харкові та Харківській області, що підтверджується товано-транспортними накладеними, актами здачі -приймання робіт, копії яких містяться у матеріалах справи. Задля виконання замовлень ВКП "Бетонікс" позивачем залучено автомобільний транспорт, як такий, що належить позивачу, так і орендований: автомобіль Камаз 6520, державний номер АХ20-25АА; автомобіль Камаз 6520, державний номер АХ20-16АА

На виконання вимог п.201.10 ст.201 ПК України за датою отримання виробничо-комерційним підприємством "Бетонікс" у формі товариства з обмеженою відповідальністю () товарів/послуг, а саме підписання актів здачі-приймання робіт № 217 від 23 вересня 2017 року, № 218 від 29 вересня 2017 року позивачем складені податкові накладні № 60 від 23.09.2017 року, № 72 від 29.09.2017 року, які відправлені ним на реєстрацію.

Відповідно до зворотних повідомлень вказані податкові накладні були доставлені до ДФС, однак реєстрацію було зупинено у зв'язку з виявленням помилок, а саме: ПН/PK відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/PK в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41. ТОВ "БРОНТА" запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/PK в ЄРПН відповідно до п. "в" п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Повідомленнями щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/PK, реєстрація яких зупинена від 11.04.2018 року за № 8, від 11.04.2018 року за № 7 позивачем надані пояснення та додані документи.

Рішеннями Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Державної фіскальної служби України № 649625/33898092 від 16.04.2018, № 649627/33898092 від 16.04.2018 позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних № 60 від 23.09.2017, № 72 від 29.09.2017 у зв'язку з ненаданням платником податків копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано не підкреслено); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Додаткова інформація: відсутній рахунок-фактура, технічний паспорт на автотранспорт.

На вказані рішення 25.04.2018р. позивачем подані скарги з вимогами скасувати рішення Комісії ДФС та зареєструвати ПН/РК, до скарг додані підтверджуючі документи.

Рішеннями Комісії з питань розгляду скарг № 2376/33898092/2 від 04.05.2018, № 2349/33898092/2 від 04.05.2018 скарги позивача залишено без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. Підстава прийнятого рішення - надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про задоволення скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстраці яких було відмовлено.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з урахуванням наступного.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246, в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції до 31.12.2017), згідно яких реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/ розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції до 31.12.2017), письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/ розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пункту 57-1 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції з 31.12.2017) податкові накладні / розрахунки коригування, реєстрацію яких у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу, реєструються з урахуванням вимог пунктів 200 1.3 та 200 1.9 статті 200 1 та пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу не пізніше 2 січня 2018 року, крім: податкових накладних / розрахунків коригування, щодо яких станом на 1 грудня 2017 року не подані пояснення і копії документів відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу; податкових накладних / розрахунків коригування, щодо яких прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, по яких станом на 1 грудня 2017 року не розпочинали процедуру оскарження в адміністративному або судовому порядку.

Податкові накладні / розрахунки коригування, реєстрацію яких у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу з 1 грудня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" та щодо яких платником податку після 1 грудня 2017 року подані пояснення і копії документів відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу, реєструються у Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" щодо зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних. У разі якщо протягом п'яти робочих днів з дня подання пояснень і копій документів не прийнято та/або не надіслано платнику податку рішення про реєстрацію або про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, реєстрація таких податкових накладних / розрахунків коригування здійснюється на наступний робочий день за днем закінчення строку розгляду пояснень і копій документів платника податку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", установлено, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 7 грудня 2017 року № 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", та які станом на 1 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

Згідно з пунктом 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Колегія суддів зазначає, що законодавець визначив два етапи реєстрації податкових накладних, перший це зупинення реєстрації податкової накладної який є проміжним перед прийняттями рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та другий, це сам етап прийняття рішення податковим органом.

Виходячи зі змісту вказаних норм, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної приймається за результатами оцінки наданих підприємством документів.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем разом з поясненнями до податкового органу подано:

- пояснення та акти здачі-приймання робіт (надання послуг) талони замовника на перевезення бетону, платіжні доручення на зідйснення оплати послуг за договорами, товарно-транспортні накладні. Також додані більш розгорнуті пояснення, згідно яких позивач зазначив, що на підставі договору надання послуг спецтехніки № 1 від 04.01.2017 ТОВ "Бронта" надало послуги по перевезенню бетону своїми автобетонозмішувачами для ПАТ "Трест Житлобуд-1". Бетон перевозився на будівельні майданчики ПАТ "Трест Житлобуд-1". Для перевезення бетону виписані талони замовника, де вказані перевізник, замовник, марка автомобіля, кількість перевезеного бетону, кількість поїздок автомобіля, пробіг та тариф за перевезення. Завод надав Талони для вивезення бетону з заводу, де вказані марка бетону, ціна та марка автомобіля та об'єкт будівництва. Були складені акти надання послуг за перевезений бетон та виписані податкові накладні № 52 від 25.10.2017, № 45 від 21.09.2017, № 48 від 24.10.2017. Перевезення бетону здійснено бетонозмішувачем КАМАЗ 6520 державний номер АХ2016АА, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САЕ 288683, автомобілем бетонозмішувачем КАМАЗ 6520 державний номер АХ2025АА, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ХАС 71899; автомобіль бетонозмішувач КАМАЗ 65200 державний номер 400-14 ХА, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ХАС 690245. Оплата за надані послуги відбулась 28.12.2017р. Платіжне доручення № 54711 на суму 20000,00 грн. (взаємовідносини з ПАТ " Трест-Житлобуд-1")

- пояснення, акти надання послуг, товарно-транспортні накладні на перевезення бетону; перевезення бетону здійснено такими автомобілями: бетонозмішувачем КАМАЗ 6520 державний номер АХ2016АА, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САЕ 288683, бетонозмішувачем КАМАЗ 6520 державний номер АХ20-25А. Оплата за надані послуги відбулась 27.09.2017р. та 04.10. 2017 р. - платіжні доручення № 2010 на суму 8100,00 грн. та № 49 на суму 9000,00 грн. (взаємовідносини з ВКП "Бетонікс" у формі ТОВ).

В апеляційній скарзі відповідач ГУ ДФС у Харківській області зазначає, що позивачем не надані первинні бухгалтерські документи у кількості достатній для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до договору найму (оренди) транспортного засобу від 30.07.2017 року транспортні засоби: автомобіль Камаз 6520, 2004 року випуску, державний номерний знак АХ2025АА; автомобіль Камаз 65200, 2003 року випуску, державний номерний знак 400- 14ХА орендовані до 30.08.2018 року. Автомобіль Камаз 6520, 2004 року випуску, державний номерний знак АХ20- 16АА належить ТОВ "Бронта" на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САЕ 288683.

Відповідно до договору оренди нежитлових приміщень від 01.11.2013 року ТОВ "Бронта" орендувало частину комплексу нежитлових будівель, розташовану на першому поверсі виробничого будинку, літер "Б-2" за адресою: м. Харків, вул. Миру, будинок 1, а саме: майстерні, площею 75,60 кв.м., 39,8 кв.м. та приміщення гаражів, площею 58,9 кв.м., 73,8 кв.м. (далі - приміщення). Пунктом 5 Договору оренди нежитлових приміщень встановлено строк оренди становить-до 31.10.2019 року. Також відповідно до штатного розкладу на 2017 рік позивач в своєму штаті має 13 водіїв.

Посилання відповідача про ненадання позивачем копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано не підкреслено); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків не відповідає обставинам справи, що підтверджується наданими: актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 260 від 25.10.2017 року на автопослуги з перевезення бетону обсягом 90 м3 бетону за ціною 250,00 грн. за 1 м3 на загальну суму 22500.00.грн., в тому числі ПДВ 3750,00 грн.; актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 216 від 21.09.2017 року на автопослуги з перевезення бетону обсягом 99 м3 бетону за ціною 250,00 грн. за 1 м3 на загальну суму 24750,00 грн., в тому числі ПДВ 4125.00 грн.; актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 259 від 24.10.2017 року на автопослуги з перевезення бетону обсягом 99 м3 бетону за ціною 270,00 грн. за 1 м3 на загальну суму 26730,00 грн., в тому числі ПДВ 4455,00 грн.; актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 217 від 23.09.2017 року на автопослуги з перевезення бетону обсягом 27 м3 бетону за ціною 300,00 грн. за 1 м3 на загальну суму 8100,00 грн., в тому числі ПДВ 1350,00 грн.; актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 218 від 29.09.2017 року на автопослуги з перевезення бетону обсягом 36 м3 бетону за ціною 250,00 грн. за 1 м3 на загальну суму 9000,00 грн., в тому числі ПДВ 1500,00 грн., а також платіжним дорученням № 2010 на суму 8100,00 грн.; платіжним дорученням № 49 на суму 9000,00 грн., платіжним дорученням № 54711 від 28.12.2017р. на суму 20 000,00 грн.

Доказів наявності ознак фіктивності в діяльності контрагентів позивача, нікчемності або недійсності угод укладених позивачем з вказаними контрагентами або відсутності реального характеру цих операцій матеріали справи не містять, а відповідачем таких доказів до суду не надано.

Суд зазначає, що відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій товариства є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи складаються під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванню оброблення даних на підставі первинних документів складаються зведені облікові документи товариства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, надані позивачем до контролюючого органу, а також до суду, первинні бухгалтерські документи підтверджують вчинення господарської операції та настання обставин, з якими закон пов'язує виникнення податкових зобов'язань та права виписки податкової накладної позивачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено, а тому є таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 № 7, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Так, відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За приписами пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Аналізуючи дані положення кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Окрім того, відповідно до п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010, яким передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому та третьому випадках податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили саме рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та можливості зазначення дати її реєстрації.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 52 від 25.10.2017 року; № 72 від 29.09.2017 року; № 48 від 24.10.2017 року; № 45 від 21.09.2017 року; № 60 від 23.09.2017 року, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та працесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 року по справі № 2040/6279/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях М.М. Яковенко
Повний текст постанови складено 01.03.2019 року