Справа № 803/1197/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3873/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Конструкт»,

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року (суддя - Валюх В.М., час ухвалення - 15:37, місце ухвалення - м.Луцьк, дата складання повного тексту - 08.10.2018 року),

в адміністративній справі №803/1197/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Конструкт» до Головного управління ДФС у Волинській області,

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

У червні 2018 року позивач ТзОВ «Конструкт» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ДФС у Волинській області, в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 02.01.2018 року №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2017 р. на суму 30067 грн.; 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 02.01.2018 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 40292,50 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями на 32234 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 8058,50 грн..

Відповідач ГУ ДФС у Волинській області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

З цим рішенням суду першої інстанції від 26.09.2018 року не погодився позивач ТзОВ «Конструкт» та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконним та необгрунтованим, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що між позивачем ТзОВ «Конструкт» та ТОВ «Євротрейд-Одеса» було укладено договір від 10.03.2017 р. №10/03/2017 та договір від 05.05.2017 р. №05/05/2017, предметом яких було те, що ТОВ «Євротрейд-Одеса» зобов'язується виконати монтаж дерев'яних конструкцій покрівлі об'єкту та влаштувати покрівлю на об'єкті будівництва. Також між ТзОВ «Конструкт» та ТОВ «Євротрейд-Одеса» було укладено договір поставки від 27.04.2017 р. №27/04/2017 р., предметом якого була поставка пиломатеріалів. Вказує апелянт, що жодних зауважень до форми чи змісту договорів у відповідача не було, а господарські операції між позивачем та контрагентом є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами. Таким чином, позивач надав до перевірки відповідачу ряд документів, які достатньо та якісно підтверджують, що господарські операції відбулись, а тому відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, є всі законні підстави для формування податкового кредиту у періоді, що перевірявся. Також, зазначає апелянт, що відсутність у позивача ТТН на пиломатеріали, шляхових листів чи інших транспортно-супровідних документів, що підтверджують перевезення товару, жодним чином не свідчить про те, що обумовлена в договорі поставки операція не відбулась, оскільки наданими позивачем документами підтверджується, що пиломатеріали були доставлені та відповідно зберігаються на складі. Також, на думку апелянта, первинними документами спростовується позиція суду першої інстанції про те, що акти здачі-прийняття робіт не є достатнім доказом для підтвердження факту надання послуг саме ТОВ «Євротрейд-Одеса». Крім цього, звертає увагу апелянт на те, що позивач ТзОВ «Конструкт» має всі необхідні дозволи та ліцензії на здійснення господарської діяльності та не може нести відповідальність за можливі порушення вимог податкового законодавства з боку контрагента ТОВ «Євротрейд-Одеса». На думку апелянта безпідставними є висновки зроблені відповідачем в акті перевірки про нереальність господарських операцій та щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 26.09.2018 р. та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Відповідач ГУ ДФС у Волинській області подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу ТзОВ «Конструкт», просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду від 26.09.2018 року - без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в період з 22.11.2017 р. по 30.11.2017 р. відповідачем ГУ ДФС у Волинській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача ТзОВ «Конструкт» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при декларуванні показників податкової звітності з ПДВ в частині здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «Євротрейд-Одеса» за період з 01.05.2017 р. по 31.05.2017 р..

За наслідками перевірки складено Акт №15385/03-20-14-04/38926388 від 07.12.2017 року. У висновках акту перевірки зазначено, що перевіркою встановлено порушення пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.201 ПК України, а саме ТзОВ «Конструкт» завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 податкової декларації з ПДВ) за травень 2017 року на суму 62301грн. (а.с. 13-28).

За результатами розгляду заперечення ТзОВ «Конструкт» від 18.12.2017 р. на вказаний акт перевірки, ГУ ДФС у Волинській області листом від 28.12.2017 р. №13776/10/03-20-14-04 повідомило позивача про відповідність висновків акту перевірки нормам чинного законодавства та залишення його без змін (а.с. 29-34, 35-38).

На підставі вказаного вище Акта перевірки від 07.12.2017 р. відповідачем ГУ ДФС у Волинській області винесено відносно позивача податкові повідомлення-рішення від 02.01.2018 р.: - форми «В4» № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2017 р. на суму 30067 грн.; - форми «Р» № про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 40292,50грн. (в т.ч.: за основним платежем - 32234 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 8058,50 грн.) (а.с. 8-9, 10-11).

За результатами адміністративного оскарження вказаних ППР від 02.01.2018 року, залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області, а скаргу позивача - без задоволення (а.с. 39-43, 45-50).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо правомірності оскаржених податкових повідомлень-рішень та відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання їх протиправними та скасування, з врахуванням наступного.

Господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України).

Податок на додану вартість - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (п.п.14.1.178 п.14.1 ст.14 ПК України).

Об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України (п.185.1 ст.185 ПК України).

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (п.п.188.1 ст.188 ПК України).

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (п.187.1 ст.187 ПК України).

Податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу(п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України).

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг (п.198.1 ст.198 ПК України).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2 ст.198 ПК України).

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п.198.3 ст.198 ПК України).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (п.201.8 ст.201 ПК України).

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу їх покупця, та є підставою для нарахування податкового кредиту (п.201.10 ст.201 ПК України).

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7 ст.201 ПК України).

Таким чином, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Крім цього, згідно п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 996-XIV (далі - Закон).

Так, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ст.9 Закону).

На основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов`язані складати фінансову звітність (ст. 11 Закону).

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства (ч.1 ст.3 Закону).

Суд апеляційної інстанції також враховує, що будь-які документи мають силу первинних документів і можуть бути використані для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарських операцій.

При цьому, сама по собі наявність належним чином оформлених первинних документів не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності включення сум витрат до податкового обліку, у разі недоведення реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. З метою податкового обліку господарські операції мають оформлюватися будь-якими первинними документами, але їх зміст та складання повинні відповідати не лише вимогам податкового законодавства, а й законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції.

Відтак, розглядаючи спір про правомірність формування платником податку понесених витрат, необхідно надати належну правову оцінку усім доказам та обставинам, що стосуються предмету доказування, в їх сукупному зв'язку один з одним, з'ясувати характер та зміст спірних операцій позивача з його контрагентом, дослідити договори укладені з останнім, а також усі укладені на його реалізацію первинні документи, пов'язані з їх виконанням та які належить складати залежно від певного виду господарської операції, і лише на підставі цього зробити вмотивований висновок про достовірність чи не достовірність даних, вказаних в первинних документах, або про їх невідповідність вимогам чинного податкового законодавства чи навпаки, а також про те, чи відбувся дійсний рух активів між учасниками відповідних операцій.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що між позивачем ТзОВ «Конструкт» та ТОВ «Євротрейд-Одеса» було укладено наступні правочини: - договір про виконання робіт №10/03/2017від 10.03.2017 р. (а.с. 51-53); - договір поставки від 27.04.2017 р. №27/04/2017 (а.с. 54-55); - договір про виконання робіт №05/05/2017 від 05.05.2017 р. (а.с. 56-58).

На виконання умов договору поставки №27/04/2017 від 27.04.2017 р., згідно з видатковою накладною від 16.05.2017 р. №РН-0000243 (а.с. 79) та податковою накладною від 16.05.2017 р. №228 (а.с. 84) ТОВ «Євротрейд-Одеса» поставлено пиломатеріали в кількості 35 куб. м. за ціною 2300 грн. за 1 куб.м. на суму 96600 грн. (в т.ч. ПДВ - 16100 грн.).

На виконання умов договору про виконання робіт №10/03/2017 від 10.03.2017 р., згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 16.05.2017р. №ОУ-0000010 (а.с. 60) та податковою накладною від 16.05.2017р. №236 (а.с. 82) ТОВ «Євротрейд-Одеса» надані послуги з монтажу дерев'яних конструкцій на об'єкті будівництва «Корівник» за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Білин, на суму 181804 грн. (в т.ч. ПДВ - 30300,67 грн.).

На виконання умов договору про виконання робіт №05/05/2017від 05.05.2017 р., згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 16.05.2017 р. №ОУ-0000005 (а.с. 61) та податковою накладною від 16.05.2017 р. №227 (а.с. 83) ТОВ «Євротрейд-Одеса» надані послуги з влаштування покрівлі на об'єкті будівництва «Корівник» за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Білин, на суму 95400 грн. (в т.ч. ПДВ - 15900 грн.).

Розрахунки за отримані пиломатеріали та послуги з монтажу дерев'яних, конструкцій та влаштуванню покрівлі на об'єкті будівництва здійснено у вигляді переуступки боргу шляхом укладення договорів про відступлення права вимоги, укладених між ТОВ «Євротрейд-Одеса», ПП «Ролс-Торг» та ТзОВ «Конструкт» від 01.06.2017р. №24, №25, №26, №27 (а.с. 62-65). ТзОВ «Конструкт» здійснив перерахування коштів на рахунок ПП «Ролс-Торг», що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 163-168).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ТзОВ «Конструкт» перебуває на податковому обліку, основним видом діяльності якого є « 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 13.09.2018р. № (а.с. 119-120). ТзОВ «Конструкт» має ліцензію на здійснення господарської діяльності з будівництва об'єктів IV категорії складності на певні види робіт (будівельні та монтажні роботи загального призначення; будівництво об'єктів інженерної інфраструктури), яка видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією України (далі - ДАБІ України) відповідно до рішення від 26.12.2016р. №49-Л, строком дії з 26.12.2016р. по 26.12.2021р. (а.с. 85, 189), та відомості щодо якої містяться на сайті ДАБІ України (а.с. 194-195).

Разом з тим, судом першої інстанції вірно встановлено та враховано, що контрагент ТзОВ «Євротрейд-Одеса» перебуває на податковому обліку та основним видом діяльності якого є « 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 13.09.2018р. № (а.с. 121-122). Згідно із даними сайту ДАБІ України ТзОВ «Євротрейд-Одеса» ліцензія на здійснення господарської діяльності з будівництва об'єктів не видавалася (а.с. 196-197).

Судом першої інстанції також вірно враховано узагальнену податкову інформацію щодо ТзОВ «Євротрейд-Одеса» з питань проведення фінансово-господарських операцій по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.05.2017р. по 31.05.2017р., складену ГУ ДФС в Одеській області 30.08.2017р. №120/15-32-14-07-10/33988696 (а.с. 95-99), відповідно до якої протягом травня 2017 року вказане Товариство здійснювало господарську діяльність щодо придбання та реалізації різноманітного товару, але у зв'язку із тим, що у вказаний період працювала одна людина (директор) та відсутні дані про професійну підготовку, мінімальні витрати на оплату праці, то це свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської діяльності (пункт 4.1.2). Згідно з інформаційною базою «Податковий блок» основний вид діяльності товариства - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, при цьому, відсутня інформація щодо оренди складських приміщень, основних засобів, що знаходяться на балансі. Протягом звітного періоду ТзОВ «Євротрейд-Одеса» здійснено придбання автомобільного транспорту в загальній кількості 175 шт., щодо подальшої реалізації яких та включення на баланс інформація відсутня, а також встановлена реалізація сільськогосподарської продукції, одягу, комплектуючих в асортименті (пункт 4.5).

Суд апеляційної інстанції також вважає вірними висновки суду першої інстанції про те, що виконання договору від 10.03.2017 р. №10/03/2017 та договору від 05.05.2017 р. №05/05/2017, виходячи із площі об'єкта будівництва та його місцезнаходження, об'єктивно передбачало наявність у ТОВ «Євротрейд-Одеса» відповідних матеріальних (зокрема, власна або орендована техніка) та трудових ресурсів (працівників, які перебувають у трудових чи цивільно-правових відносинах), однак згідно податкової інформації кількість працівників, які працювали у ТОВ «Євротрейд-Одеса» за трудовим договором, становила одну особу, що виключає можливість виконання особисто нею будівельних робіт на вказаному об'єкті будівництва.

При цьому, згідно узагальненої податкової інформації щодо ТОВ «Євротрейд-Одеса» з питань проведення фінансово-господарських операцій по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.05.2017 р. по 31.05.2017 р., складеної ГУ ДФС в Одеській області 30.08.2017 р. №120/15-32-14-07-10/33988696, відсутня інформація щодо залучення до виконання вказаних робіт будь-яких субпідрядників, податковий кредит ТОВ «Євротрейд-Одеса» сформовано за рахунок операцій з придбання транспортних засобів, продуктів харчування та інших ТМЦ.

Також суд апеляційної інстанції враховує, що акти здачі-прийняття робіт від 16.05.2017 р. №ОУ-0000005, №ОУ-0000010 містять відомості лише щодо назви робіт та їх загальної вартості, при цьому, у них не вказано, що конкретно складає вартість робіт та які саме витрати понесло ТОВ «Євротрейд-Одеса» при виконанні цих договорів (заробітна плата, витрати на відрядження, вартість експлуатації машин тощо), що позбавляє можливості чітко визначити, чи саме вказаним товариством особисто чи із залученням субпідрядників були виконані роботи.

Також досліджуючи питання фактичного виконання договору від 27.04.2017 р. №27/04/2017 поставки пиломатеріалів в кількості 35 куб. м., за ціною 2300 грн. за 1 куб.м., на суму 96600 грн., суд першої інстанції вірно зазначив, що товарно-транспортна накладна є обов'язковою для договорів перевезення. Відсутність товарно-транспортних накладних, а також недоліки в їх заповненні, які фактично унеможливлюють встановлення основних параметрів щодо перевезення (часу, маси, дані щодо навантаження, розвантаження) ставить під сумнів фактичне переміщення таких товарів у просторі, а у разі наявності й інших доказів та встановлених обставин, наприклад щодо відсутності матеріальних, зокрема транспортних засобів, та трудових ресурсів у господарюючих суб'єктів для здійснення відповідної діяльності, в тому числі і транспортування товару, свідчить на користь висновку про відсутність реальних поставок товару, а відповідно і про безпідставність формування даних податкового обліку за такими операціями.

Аналогічна правова позиція уже неодноразово була викладена Верховним Судом у справах щодо подібних правовідносин, зокрема, у постанові від 11.09.2018 р. по справі №805/2316/16-а.

Таким чином, факт значної відстані до місця знаходження контрагента ТОВ «Євротрейд-Одеса», відсутність товарно-транспортних накладних, шляхових листів чи інших товаро-супровідних документів, у сукупності з наявною в матеріалах справи податковою інформацією щодо відсутності необхідних матеріальних та трудових ресурсів у ТОВ «Євротрейд-Одеса» для здійснення відповідної діяльності щодо перевезення вантажів та надання послуг з виконання робіт, свідчить про відсутність реальності розглядуваних договорів із ТОВ «Євротрейд-Одеса».

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що матеріалами справи не підтверджено реальність здійснення фінансово-господарських операцій з отримання позивачем робіт і послуг від ТОВ «Євротрейд-Одеса», за якими позивач сформував податковий кредит з ПДВ у травні 2017 року.

Згідно статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржені позивачем податкові повідомлення-рішення відповідача є правомірними, а тому відсутні підстави для їх скасування.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Конструкт» - залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року в адміністративній справі №803/1197/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Конструкт» до Головного управління ДФС у Волинській областіпро визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 26.02.2019 року