Справа № 813/2113/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3756/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Кухтея Р.В., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

за участю представника сторони відповідача Гавриляка Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року, прийняте суддею Качур Р.П. о 14 годині 07 хвилині у місті Львові у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Оіл Сервіс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец Оіл Сервіс» (надалі - ТзОВ «Спец Оіл Сервіс», позивач ) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (надалі - ГУ ДФС у Львівській області), Державної фіскальної служби України (надалі - ДФС України) про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 688876/38540625 від 08.05.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 253 від 16.04.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов'язання ДФС України зареєструвати податкову накладну № 253 від 16.04.2018 року датою її подання в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що між ТзОВ «Спец Оіл Сервіс» та Дочірнім підприємством «НАФТАЕКСПРЕССЕРВІС» 01.06.2016 року укладено договір поставки нафтопродуктів. Податкові накладні через автоматизовану систему направлено ДФС України для проведення її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оцінюючи відповідний висновок контролюючого органу, визначеного у квитанції від 07.05.2018 року у «результат обробки», на переконання контролюючим органом не конкретизовано критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі посилання на відповідність податкової накладної критерію ризиковості платника податку, визначених п.п.1.6 п.1 Критерії №959, не зважаючи на те, що п.13 Порядку №117 вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію. Подібного не здобуто і в ході судового розгляду.

Крім того, відповідачем застосовано критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкової накладної зупинено з підстав, які не передбачені законодавством, зокрема, Порядком №117.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у спосіб, передбачений Порядком №117, направлено відповідачу пояснення та копії документів до відповідної господарської операції (договір, видаткову накладну, товарно -транспортну накладну, банківську виписку, договір поставки нафтопродуктів, заявки на відвантаження, видаткову накладну, декларацію про відповідність, паспорт, сертифікат, договір оренди резервуарів).

Разом з тим, оскаржуване рішення відповідача не містить чіткої підстави для прийняття, що свідчить про його необгрунтованість.

Отже, позивачем виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення у даному випадку не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДФС у Львівській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги проведено аналіз законодавства, що регулює спірні правовідносини та наведено обставини справи.

Звертається увага суду на те, що позивачем було скеровано документи в порушення вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оскільки два з чотирьох документів, надісланих позивачем на адресу відповідача як додаток до пояснень про розблокування податкової накладної, пошкоджені та не відкриваються.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

ТзОВ «Спец Оіл Сервіс» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що постачальник ТзОВ «Альянс Ойл Трейдінг» здійснив реєстрацію податкової накладної на підставі поставки нафтопродуктів до ТзОВ «Спец Оіл Сервіс», проте останнє протиправно було позбавлене можливості зареєструвати згадану податкову накладну.

Разом з тим, відповідачеві надано було всі документи на підтвердження господарської операції, що досліджено судом першої інстанції.

Щодо невідкриття надісланих документів, то відповідач покликається на це в апеляційній скарзі, тому це питання не було предметом дослідження під час судового розгляду справи. В підтвердження, відповідач покликається на журнал розгляду повідомлень, хоча такий не було надано суду.

Отже, апелянтом не спростовано, що ним не вказано, яку саме норму Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» порушено позивачем та не заперечується отримання пакету документів із поясненнями.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторони віповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.06.2016 року між ТОВ «Спец Оіл Сервіс» (постачальник) та Дочірнім підприємством «НАФТАЕКСПРЕССЕРВІС» (покупець) укладено договір № 58-НП поставки нафтопродуктів (а.с.21-22), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується у погодженій сторонами кількості та строки передати у власність покупця нафтопродукти (дизельне паливо, пічне паливо, паливо судове, бензин марки А-76, А-80, А-92, А-95, та інше - товар), а покупець прийняти товар та сплатити за нього, відповідно до умов цього договору.

За результатами операцій за договором згідно з випискою з рахунку позивача за 16.04.2018 року ДП «НАФТАЕКСПРЕССЕРВІС» проведено на користь позивача оплату в сумі 671608,50 грн. (в т.ч. ПДВ 111934,75 грн.) (а.с.20)

У зв'язку із викладеним, продавцем виписано податкову накладну № 253 від 16.04.2018 року на суму 671608,50 грн. (в т.ч. ПДВ 111934,75 грн.) та через автоматизовану систему направлено ДФС України для проведення її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН).

Згідно із квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.05.2018 року у рядку «результат обробки» зазначено про те, що документ доставлено до ДФС України, документ прийнято, реєстрацію зупинено. Крім цього зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 16.04.2018 року № 253 в ЄРПН зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Додатково повідомлено: показник «D»=0, «Р»=153548».

Цього ж дня, позивачем, електронною поштою, скеровано пояснення контролюючому органу, що підтвердив представник відповідачів, з наданням підтверджуючих документів (а.с.15-30), а також повідомлення від 07.05.2018 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якого зупинено з відповідними документами.

Відповідно до рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 688876/38540625 від 08.05.2018 року Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування (а.с.11-12).

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено п.5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється (п.6 Порядку).

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється (п.7 Порядку).

Згідно з п. 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що зі змісту наявної квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної вбачається, що контролюючим органом, не конкретизовано критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), на підставі якого здійснено зупинення реєстрації Податкової накладної, а містить лише загальне посилання на відповідність Податкової накладної критерію ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв № 959, не зважаючи на те, що п. 13 Порядку № 117 вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Відповідно до п.14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на Критерії оцінки є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Зазначена позиція апеляційного суду відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 04.12.2018 року у справі №821/1173/17.

Відповідно до п.21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Судом встановлено, що позивачем направлено відповідачу пояснення та копії документів до відповідної господарської операції, та виписаної за результатами такої податкової накладної № 253 від 16.04.2018: генерального договору № 405/515/НП/1 поставки нафтопродуктів від 18.05.2015, який підтверджує факт наявності між товариством та ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙД1НГ» договірних відносин по переданню у власність ТОВ «Спец Оіл Сервіс» нафтопродуктів, в тому числі, дизельного палива; видаткової накладної № 16/04-14 від 16.04.2018, що підтверджує факт набуття у власність з боку ТОВ «Спец Оіл Сервіс» від ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» дизпалива по коду УКТ ЗЕД 2710 19 43 00 загальним об'ємом 28775 л, який був потім проданий ДП «НАФТАЕКСПРЕССЕРВІС»; товарно-транспортної накладної № 16/04-14/256 від 16.04.2018, яка підтверджує факт перевезення та доставки до ТОВ «Спец Оіл Сервіс» дизпалива по коду УКТ ЗЕД 2710 19 43 00, об'ємом 28775 л; банківської виписки за рахунку ТОВ «Спец Оіл Сервіс» від 16.04.2018, якою підтверджується факт оплати позивачем грошових коштів в розмірі 400000,00 грн. за згадане дизпаливо та яка підтверджує факт оплати з боку ДП «НАФТАЕКСПРЕССЕРВІС» грошових коштів в розмірі 671608,50 грн. за згадане дизпаливо; банківської виписки за рахунком ТОВ «Спец Оіл Сервіс» від 13.03.2018р., яка підтверджує факт часткової оплати з боку Позивача грошових коштів в розмірі 700000,00 грн. за згадане дизпаливо; договору № 58-НП поставки нафтопродуктів від 01.06.2016, яким підтверджується факт наявності договірних відносин між ТОВ «Спец Оіл Сервіс» з ДП «НАФТАЕКСПРЕССЕРВІС» щодо передання дизельного палива; заявки № 3669 від ДП «НАФТАЕКСПРЕССЕРВІС» на відвантаження дизпалива об'ємом 28775,0 л від 13.04.2018; видаткової накладної № 247 від 16.04.2018, що підтверджує факт набуття у власність з боку ДП «НАФТАЕКСПРЕССЕРВІС» від ТОВ «Спец Оіл Сервіс» дизпалива загальним об'ємом 28775,0 л; товарно-транспортної накладної № Р247 від 16.04.2018, яка підтверджує факт перевезення та доставки до ДП «НАФТАЕКСПРЕССЕРВІС» дизпалива загальним об'ємом 28775,0 л цим же підприємством; декларації про відповідність від 09.01.2018; паспорта № 468 на дизпаливо від 22.03.2018; сертифікату відповідності від 14.12.2017; договору оренди резервуарів № 4 від 19.06.2017, який підтверджує факт наявності в ТОВ «Спец Оіл Сервіс» на праві користування від ТОВ «РТ-Капітал» трьох резервуарів для зберігання нафтопродуктів.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем були надані документи, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того, податковим органом у рішеннях не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Покликання апелянта на те, що два з чотирьох документів, надісланих позивачем на адресу відповідача як додаток до пояснень про розблокування податкової накладної, пошкоджені та не відкриваються не беруться судом до уваги, оскільки такі не були предметом дослідження судом першої інстанції.

Також апеляційний суд наголошує, що з урахуванням завдань та принципів адміністративного судочинства, обов'язку доказування, принципу правової визначеності слід трактувати будь-які «сумніви» не інакше, як неспроможність суб'єкта владних повноважень переконливо довести обґрунтованість та правомірність власних рішень у спірних правовідносинах, що є невиконанням ним його процесуального обов'язку.

Нездатність державного органу довести обґрунтованість та законність власних рішень є підставою судового захисту порушених прав позивача. Будь-який інший висновок, фактично, зводить нанівець всю систему завдань адміністративного судочинства.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 813/2113/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Р. В. Кухтей
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення виготовлено 26.02.2019 року.