Справа № 826/13226/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 лютого 2019 року № 826/13226/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

до

Державної фіскальної служби України

про

визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації в частині,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1а, ) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, код ЄДРПОУ6 39292197), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію від 03.08.2018 № 3416/6/99-99-12-02-03-15/ІПК в частині відповідей на третє та четверте питання.

Позивач зазначає, що як первинний водокористувач згідно зі ст. 42 Водного кодексу України, є платником рентної плати за спеціальне використання води (далі – Рентна плата) відповідно до п. 255.1 ст. 255 Податкового кодексу України (далі – ПК України), оскільки провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Позивач зазначає, що у зв’язку із здійсненням вищезгаданої діяльності виникла нагальна практична необхідність в податковій консультації в частині правильності визначення об’єкта оподаткування для позивача як підприємства житлово-комунального господарства та платника Рентної плати, у зв’язку з чим та керуючись ст. 52 ПК України Позивач звернувся до Відповідача із зверненням на отримання індивідуальної податкової консультації з певних питань.

Однак, як зазначає позивач, було надано пояснення по першим двом питанням. Між тим, по пункту 3 запиту відповідач навів лише визначення терміну «житлово-комунальні підприємства», однак не надав висновку по суті запитання. По четвертому питанню відповідач у відповіді/консультації розділив об’єкт оподаткування на дві частини – технологічну та товарну частину з висновками щодо ставки, які не відповідають вимогам ПК України.

Ухвалою від 27.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

Копія ухвали отримана відповідачем 30.08.2018.

Відповідач відзиву на позов не надав. Будь-яких поважних причин неподання відзиву відповідачем суду не повідомлено, у зв’язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 159 КАС України суд кваліфікує ці обставини як визнання позову.

У той же час, враховуючи положення ч. 4 ст. 9 КАС України, суд, розглянувши наявні в матеріалах справи документи, з’ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зазначає наступне.

Так, позивач звернувся до відповідача із запитом № 3486/18/36/02-18 від 09.07.2018 про надання податкової консультації (вх. від 10.07.2018).

У запиті про надання податкової консультації поставлено наступні питання:

1. чи буде вірне визначення з 01.01.2018 об'єкта оподаткування рентної плати за спеціальне використання води шляхом врахування всього обсягу отриманої шляхом забору води з водних об’єктів за виключенням з об'єкта оподаткування:

1) обсягів втрат води в системах водопостачання;

2) обсягів води, поставленої населенню (фізичним особам) для задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб;

3) обсягів води, поставленої юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, використаної для задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб населення, у тому числі своїх робітників;

4) обсягів води, поставленої до ОСББ, ЖБК, які отриману воду використовують для задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб населення, у тому числі для обслуговування місць загального користування та прибудинкової території;

5) обсягів води, поставленої теплопостачальним організаціям згідно окремого договору, які отриману воду повністю підігрівають та постачають населенню для задоволення їх санітарно-гігієнічних потреб в гарячій воді.

2. чи буде вірним виключення з 01.01.2018 з об'єкта оподаткування обсягів води, використаних Товариством для задоволення власних питних і санітарно-гігієнічних потреб?

3. чи правомірно Товариство, керуючись п. 14.1.59 ПК України, визначає себе підприємством житлово-комунального господарства?

4. який коефіцієнт повинно застосовувати Товариство до ставок Рентної плати при обчисленні суми податкових зобов'язань з Рентної плати з урахуванням п. 255.7 ПК України?

Державною фіскальною службою України позивачу було надано податкову консультацію від 03.08.2018 № 3416/6/99-99-12-02-03-15/ІПК (далі – Податкова консультація), яка зареєстрована в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій та розміщена на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

По першому та другому питаннях, як зазначає позивач, відповідач роз'яснив:

до переліку випадків, за яких фактичний обсяг використаної платником води не виключається з об'єкта оподаткування Рентною платою, але на який платникам Рентної плати надана податкова преференція, що полягає у наданому ПК України праві не справляти Рентну плату в частині об'єкта оподаткування Рентною платою, що відповідає обсягам води:

поставленої населенню (фізичним особам) для задоволення питних і санітарно- гігієнічних потреб;

поставленої юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, використаної для задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб населення, у тому числі своїх робітників;

поставленої до ОСББ, ЖБК, які отриману воду використовують для задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб населення, у тому числі для обслуговування місць загального користування та прибудинкової території;

використаних ПрАТ «АК «Київводоканал» для задоволення власних питних і санітарно-гігієнічних потреб.

ПК України не передбачено умови звільнення від оподаткування Рентною платою:

обсягів втрат води в системах водопостачання;

обсягів води, поставленої теплопостачальним організаціям згідно окремого договору, які отриману воду повністю підігрівають та постачають населенню для задоволення їх санітарно-гігієнічних потреб в гарячій воді.

Як вже зазначалося, позивач не оскаржує податкову консультацію в частині, що стосується першого та другого запитання.

Що стосується третього та четвертого запитання, відповідач у податковій консультації зазначив наступне.

Щодо третього питання. Відповідач зазначив, що відповідно до п/п. 14.1.59. ПК України житлово-комунальні підприємства - суб'єкти господарювання, які безпосередньо виробляють, створюють та/або надають житлово-комунальні послуги (застосовується до розділу IX цього Кодексу). Види економічної діяльності із забезпечення централізованого водопостачання, що проводяться товариством ідентифікуються як «комунальні послуги – результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням», що є складовою житлово-комунальних послуг (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Як зазначає позивач, відповідач не відповів, чи є позивач підприємством житлово-комунального господарства.

По четвертому питанню, щодо особливостей декларування податкових зобов'язань з Рентної плати суб'єктами господарювання, які здійснюють діяльність у сфері централізованого водопостачання, у разі наявності більш ніж один об'єкт оподаткування Рентною платою, ДФС України роз'яснено наступне.

Так, за висновком ДФС України, величина податкового зобов'язання з Рентної плати для кожної відповідної частини об'єкта оподаткування Рентною платою є результатом множення (алгебраїчного добутку) 3 (трьох) елементів такої плати - об'єктів оподаткування (обсяги використаної води), ставок плати, а також коефіцієнтів (п.п. 255.11.2 п. 255.11 ст. 255 Кодексу). При цьому коефіцієнти у ст. 255 Кодексу мають ознаки, як податкових преференцій, так і фінансових санкцій.

Наприклад, зазначається у податковій консультації, пункт 255.4 ст. 255 Кодексу визначає преференцію у формі звільнення від оподаткування частини об'єкта оподаткування Рентною платою, який відповідає обсягам води, що використані для забезпечення питних та санітарно-гігієнічних потреб. При цьому, при декларуванні податкових зобов'язань з Рентної плати для вказаної частини об'єкта оподаткування Рентною платою, спеціальний порядок обліку якої Кодексом не встановлено, але 2 (два) елементи - об'єкти оподаткування і ставка Рентної плати мають числове значення, третій елемент – коефіцієнт необхідно застосувати у розмірі 0 (нуль), що в результаті множення (алгебраїчного добутку) таких величин власне і забезпечить дотримання вимог п. 255.4 ПК України щодо звільнення від оподаткування, тобто нульове податкове зобов’язання з Рентної плати.

ДФС України зазначила також, що частина об'єкта оподаткування Рентною платою, що відповідає різниці між таким визначеним п.п. 255.11.2 п. 255.11 ст. 255 Кодексу об'єктом та його частиною, Рентна плата за який не справляється, згідно із Ліцензійними умовами та Правилами поділяється на дві частини, які розрізняюся за цільовим призначенням та технологічною спрямованістю.

До першої частини об'єкта оподаткування Рентною платою належить дві складові, що виникають на різних технологічних ступенях формування послуги із централізованого водопостачання (далі - Технологічна частина). Перша складова Технологічної частини об'єкта оподаткування Рентною платою включає обсяги води, що використані, наприклад, Товариством, для належного забезпечення умов водопостачання в частині втрат та технологічних витрат з приведення обсягів води до нормативів питної води. Друга складова Технологічної частини об'єкта оподаткування Рентною платою - обсяги води, що використані Товариством, наприклад, для належного забезпечення умов водопостачання при транспортуванні мережею, зокрема, поповнення мережі обсягами води в частині компенсації технологічних втрат з метою підтримання регламентованого робочого тиску мережі для належного забезпечення умов водопостачання при наданні комунальної послуги.

Відповідач також зазначає, що порядок розрахунку величини Технологічної частини об'єкта оподаткування Рентною платою для суб'єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водопостачання та/або водовідведення, встановлено Методикою розрахунку технологічних витрат питної води підприємствами, які надають послуги з централізованого водопостачання та/або водовідведення, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25 червня 2014 року № 181, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 03 вересня 2014 року за № 1064/25841.

У податковій консультації зазначається, що до другої частини об'єкта оподаткування Рентною платою включаються обсяги води, що використані Товариством, наприклад, для надання всім категоріям споживачів послуги з постачання питної води (далі - Товарна частина). Особливої уваги в цій частині об'єкта оподаткування Рентною платою заслуговують обсяги води на які пунктом 255.4 ст. 255 Кодексу надана податкова преференція у формі звільнення від справляння Рентної плати.

Податкові преференції для обсягів води в частині об'єкта оподаткування Рентною платою ст. 255 Кодексу, як зазначає відповідач, не надані іншим категоріям споживачів, а податкові зобов'язання Товариства з Рентної плати, які обчислюються у податковій декларації з коефіцієнтом 1 (одиниця), а витрати по їх виконанню згідно із п. 1.6 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10 березня 2016 року №302, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 квітня 2016 року за № 593/28723 (далі - Порядок, Тариф), включається до Тарифу для забезпечення економічного відшкодування споживачами товариству його витрат із сплати Рентної плати, за частину об’єкта оподаткування Рентною платою, постачена споживачам, яким не надано податкової преференції.

Завершуючи, ДФС України у податковій консультації зазначила, що Товариство, керуючись п. 2.1 Порядку, що затверджений у 2016 році та без змін діє і після покладення на Товариство у 2018 році обов'язку платника Рентної плати, при уточненні розміру Тарифу на 2018 рік, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21 червня 2018 року №539 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 16 червня 2016 року № 1141», самостійно визначило обсяги води, на які згідно із п. 1.6 Порядку Товариством понесені витрати пов'язані із сплатою податків у загальновиробничих витратах, що є аналогічним 2016 року, - періоду, коли Товариство застосовувало встановлену п. 255.7 ст. 255 Кодексу податкову преференцію в частині обсягів води, яка складає Технологічну частину об'єкта оподаткування Рентною платою, та декларує податкові зобов'язання з Рентної плати щодо вказаної частини об'єкта оподаткування Рентною платою із застосуванням у розрахунках коефіцієнта 0,3.

У свою чергу позивач, не погоджуючись з такими висновками, деталізує свої заперечення та зазначає наступне.

Так, як вважає позивач, відповідно до п. 255.1 ст. 255 ПК України платниками рентної плати за спеціальне використання води є, зокрема, первинні водокористувачі - суб'єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних об'єктів;

За п. 255.3 ст. 255 ПК України об'єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі.

Пунктом 255.4 ст. 255 ПК України визначено потреби використання води, щодо яких рентна плата за спеціальне використання води не справляється:

• за воду, що використовується для задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб населення (сукупності людей, які знаходяться на даній території в той чи інший період часу, незалежно від характеру та тривалості проживання, в межах їх житлового фонду та присадибних ділянок), у тому числі для задоволення виключно власних питних і санітарно-гігієнічних потреб юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та платників єдиного податку;

• за воду, що використовується для протипожежних потреб;

• за воду, що використовується для потреб зовнішнього благоустрою територій міст та інших населених пунктів;

• за воду, що використовується для пилозаглушення у шахтах і кар'єрах;

• за воду, що забирається науково-дослідними установами, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, для проведення наукових досліджень у галузі рисосіяння та для виробництва елітного насіння рису;

• за підземну воду, що вилучається з надр для усунення шкідливої дії вод (підтоплення, засолення, заболочення, зсуву, забруднення тощо), крім кар'єрної, шахтної та дренажної води, що використовується у господарській діяльності після вилучення та/або отримується для використання іншими користувачами;

• за воду, що забирається для забезпечення випуску молоді цінних промислових видів риби та інших водних живих ресурсів у водні об'єкти;

• за морську воду, крім води з лиманів;

• за воду, що використовується садівницькими та городницькими товариствами (кооперативами);

• за воду, що забирається для реабілітації, лікування та оздоровлення реабілітаційними установами для інвалідів та дітей-інвалідів, підприємствами, установами та організаціями фізкультури та спорту для інвалідів та дітей-інвалідів, які засновані всеукраїнськими громадськими організаціями інвалідів відповідно до закону;

• для потреб гідроенергетики - з гідроакумулюючих електростанцій, які функціонують у комплексі з гідроелектростанціями;

• для потреб водного транспорту: з морського водного транспорту, який використовує річковий водний шлях виключно для заходження з моря у морський порт, розташований у пониззі річки, без використання спеціальних заходів забезпечення судноплавства (попуски води з водосховищ та шлюзування); під час експлуатації водних шляхів стоянковими (нафтоперекачувальні станції, плавнафтобази, дебаркадери, доки плавучі, судна з механічним обладнанням та інші стоянкові судна) і службово- допоміжними суднами та експлуатації водних шляхів річки Дунаю.

Таким чином, як зазначає позивач, ст. 255 ПК України чітко визначено об'єкт оподаткування рентною платою за спеціальне використання води - фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі, та наведено виключення з об'єкта оподаткування, тобто надано податкову преференцію у формі звільнення від справляння Рентної плати.

Пунктом 255.5 ст. 255 ПК України встановлено ставки рентної плати, які у даному випадку становлять:

- за спеціальне використання води з басейнів річок Дніпра на північ від м. Києва (Прип'яті та Десни), включаючи м. Київ, у розмірі 58,17 гривень за 100 куб. метрів;

- за спеціальне використання підземних вод м. Києва у розмірі 86,90 гривень за 100 куб. метрів.

Позивач звертає увагу, що як зазначив сам Відповідач у своїй Податковій консультації, коефіцієнти у ст. 255 ПК України мають ознаки як податкових преференцій, так і фінансових санкцій.

Зокрема, пунктом 255.7 ст. 255 ПК України визначено, що житлово-комунальні підприємства застосовують до ставок рентної плати коефіцієнт 0,3.

Відповідно до п/п. 14.1.59 ст. 14 ПК України житлово-комунальні підприємства - суб'єкти господарювання, які безпосередньо виробляють, створюють та/або надають житлово-комунальні послуги (застосовується до розділу IX цього Кодексу - рентна плата).

Основним видом діяльності ПрАТ «АК «Київводоканал» є забір, очищення та постачання води (код за КВЕД 36.00), тобто забезпечення споживачів послугами з централізованого водопостачання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, як зазначає позивач, оскільки Позивач здійснює господарську діяльність з надання комунальної послуги (централізованого водопостачання) в розумінні п. 14.1.59 ст. 14 ПК України ПрАТ «АК «Київводоканал» належить до житлово-комунальних підприємств.

Отже, оскільки Позивач належить до житлово-комунальних підприємств, до нього на підставі п. 255.7 ст. 255 ПК України при обчисленні ставок Рентної плати повинен застосовуватися коефіцієнт 0,3 до всього об'єму води, за винятком обсягів, стосовно яких надано податкову преференцію у формі звільнення від справляння Рентної плати.

Проте, як вважає позивач, всупереч п. 255.7 ст. 255 ПК України відповідач у Податковій консультації вказав про те, що Позивач може застосовувати коефіцієнт 0,3 лише щодо обсягів води, використаної на технологічні потреби, а в частині обсягів води, наданої споживачам (крім тієї, щодо обсягів якої надано податкову преференцію у формі звільнення від справляння Рентної плати), застосовувати коефіцієнт 1 (тобто не застосовувати коефіцієнт 0,3, передбачений ПК України для застосування житлово-комунальними підприємствами, до яких і належить Позивач).

Позивач наголошує на тому, що будь-які питання щодо Рентної плати мають регулюватись виключно ПК України відповідно до п. 7.3 ст. 7 ПК України, згідно з яким будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

У ст. 255 ПК України, як наголошує позивач, не йде мова про поділ об'єкта оподаткування (обсягів води) на технологічну і товарну частини. Таким чином, як зазначає позивач, здійснений Відповідачем у Податковій консультації поділ, із застосуванням до різних частин об'єкта оподаткування різних коефіцієнтів (0,3 і 1), є безпідставним.

Здійснивши названий поділ, на думку позивача, Відповідач фактично вийшов за межі наданих йому законодавством повноважень, порушивши при цьому вимоги ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до п/п. 14.1.172. ПК України податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п/п. 14.1.172-1. ПК України індивідуальна податкова консультація - роз'яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

В контексті наведеного слід додати, що відповідно до п. 52.1. ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

У даному випадку, в аспекті поставлених позивачем запитань у податковій консультації та наданого ДФС України бачення практичного застосування норм ПК України щодо, зокрема, визначення об’єкта, бази та ставки Рентної плати слід зазначити, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до видів діяльності позивача віднесено: код КВЕД 36.00 «Забір, очищення та постачання води» (основний); код КВЕД 37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод.

На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 15 січня 2016 року № 16, відомості про що наявні у вільному доступі, товариству переоформлено ліцензію АГ № 500008 на право провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення на безстрокову.

Крім того, наявна інформація з відкритих джерел про одержані ліцензії (дозволи) на окремі види діяльності:

Вид діяльності

Номер ліцензії (дозволу)

Дата видачі

Державний орган, що видав

Дата закінчення дії ліцензії (дозволу)

Видобування підземних вод для господарсько-питного водопостачання м. Києва

2798

28 жовтня 2002

Міністерство екології та природних ресурсів України

28 жовтня 2019

Видобування підземних вод для господарсько-питного водопостачання м. Києва

2799

28 жовтня 2002

Міністерство екології та природних ресурсів України

28 жовтня 2019

Видобування підземних вод для господарсько-питного водопостачання м. Києва

2800

28 жовтня 2002

Міністерство екології та природних ресурсів України

28 жовтня 2019

Видобування підземних вод для господарсько-питного водопостачання м. Києва

2801

28 жовтня 2002

Міністерство екології та природних ресурсів України

28 жовтня 2019

Видобування підземних вод для господарсько-питного водопостачання м. Києва

2802

28 жовтня 2002

Міністерство екології та природних ресурсів України

28 жовтня 2019

Відповідно до п. 255.1 ПК України платниками рентної плати за спеціальне використання води є:

первинні водокористувачі - суб'єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних об'єктів;

суб'єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

В контексті наведеного слід зазначити, що відповідно до ст. 1 Водного кодексу України: водокористування - використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів).

Відповідно до положень ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до п. 255.3 ПК України об'єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі.

Згідно з п. 255.4 ПК України рентна плата за спеціальне використання води не справляється:

- за воду, що використовується для задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб населення (сукупності людей, які знаходяться на даній території в той чи інший період часу, незалежно від характеру та тривалості проживання, в межах їх житлового фонду та присадибних ділянок), у тому числі для задоволення виключно власних питних і санітарно-гігієнічних потреб юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та платників єдиного податку;

- за воду, що використовується для протипожежних потреб;

- за воду, що використовується для потреб зовнішнього благоустрою територій міст та інших населених пунктів;

- за воду, що використовується для пилозаглушення у шахтах і кар'єрах;

- за воду, що забирається науково-дослідними установами, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, для проведення наукових досліджень у галузі рисосіяння та для виробництва елітного насіння рису;

- за підземну воду, що вилучається з надр для усунення шкідливої дії вод (підтоплення, засолення, заболочення, зсуву, забруднення тощо), крім кар'єрної, шахтної та дренажної води, що використовується у господарській діяльності після вилучення та/або отримується для використання іншими користувачами;

- за воду, що забирається для забезпечення випуску молоді цінних промислових видів риби та інших водних живих ресурсів у водні об'єкти;

- за морську воду, крім води з лиманів;

- за воду, що використовується садівницькими та городницькими товариствами (кооперативами);

- за воду, що забирається для реабілітації, лікування та оздоровлення реабілітаційними установами для інвалідів та дітей-інвалідів, підприємствами, установами та організаціями фізкультури та спорту для інвалідів та дітей-інвалідів, які засновані всеукраїнськими громадськими організаціями інвалідів відповідно до закону;

- для потреб гідроенергетики - з гідроакумулюючих електростанцій, які функціонують у комплексі з гідроелектростанціями;

- для потреб водного транспорту: з морського водного транспорту, який використовує річковий водний шлях виключно для заходження з моря у морський порт, розташований у пониззі річки, без використання спеціальних заходів забезпечення судноплавства (попуски води з водосховищ та шлюзування); під час експлуатації водних шляхів стоянковими (нафтоперекачувальні станції, плавнафтобази, дебаркадери, доки плавучі, судна з механічним обладнанням та інші стоянкові судна) і службово-допоміжними суднами та експлуатації водних шляхів річки Дунаю.

Таким чином, п. 255.4 ПК України визначено преференцію для платників рентної плати за спеціальне використання води, яким є й Позивач, у вигляді звільнення від справляння від рентної плати за обсяги води, що використовується на потреби, перераховані у п. 255.4 ПК України.

Пунктом 255.5 ПК України встановлено ставки рентної плати за спеціальне використання води у відповідних розмірах.

Разом з тим, пунктом 255.7 ПК України встановлено, що житлово-комунальні підприємства застосовують до ставок рентної плати коефіцієнт 0,3.

Виходячи із аналізу змісту, структури, розміщення даної норми, вона є спеціальною та імперативною, застосовується до всіх платників вищезгаданої категорії без будь-яких інших передумов та розподілу об’єкту оподаткування.

За визначенням, наведеним у п/п 14.1.59 ПК України житлово-комунальні підприємства – суб'єкти господарювання, які безпосередньо виробляють, створюють та/або надають житлово-комунальні послуги (застосовується до розділу IX цього Кодексу).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»:

«житлово-комунальні послуги» - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

«комунальні послуги» – результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на, крім іншого, комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ч. 5 ст. 19 цього ж Закону виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Як зазначалося, позивач має безстрокову ліцензію на право провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення. Основним видом діяльності ПрАТ «АК «Київводоканал» є забір, очищення та постачання води (код за КВЕД 36.00), тобто забезпечення споживачів послугами з централізованого водопостачання.

Отже, на підставі п. 255.7 ПК України ПрАТ «АК «Київводоканал» як житлово-комунальне підприємство повинно застосовувати до ставки рентної плати за спеціальне використання води коефіцієнт 0,3.

ДФС України у податковій консультації наполягає на необхідності розподілу обсягів води, за які справляється рентна плата за спеціальне використання води, на технологічну та товарну частини, посилаючись при цьому на Ліцензійні умови на провадження господарської діяльності із централізованого водопостачання, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 22.03.2017 № 307, та Правила технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 № 30.

Суд не може погодитися із такими доводами Відповідача, оскільки згідно з п. 7.3 ПК України будь-які питання щодо оподаткування, зокрема, щодо визначення об’єкта, бази, ставки податку/збору регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

При цьому, ст. 255 ПК України не містить жодних вказівок щодо поділу об'єкта оподаткування (обсягів води) на технологічну і товарну частини.

Відповідно до п/п. 17.1.7. ПК України платники податків мають право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), у тому числі індивідуальну податкову консультацію, яка йому надана, а також узагальнюючу податкову консультацію.

У свою чергу, відповідно до п. 53.2. ПК України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов'язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Відтак, підсумовуючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що у даному випадку відповідачем не доведено відповідності оскаржуваної податкової консультації (в частині питань 3 та 4 та відповіді на них) приписам ст. 255 ПК України, зокрема, п. 255.7. ПК України, у зв’язку з чим податкова консультація у цій частині підлягає скасуванню.

Наведене, у свою чергу, в силу вимог п. 53.2. ПК України зумовлює виникнення у відповідача обов’язку протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду у даній справі надати позивачу нову податкову консультацію на запит ПрАТ «АК «Київводоканал» від 09.07.2018 № 3486/18/36/02-18 в частині питань три та чотири - з урахуванням висновків суду, наведених у даному рішенні суду.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 – 11, 14, 19, 72 – 77, 90, 241 – 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1а, код ЄДР: 03327664) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Податкову консультацію Державної фіскальної служби України від 03.08.2018 № 3416/6/99-99-12-02-03-15/ІПК в частині надання податкової консультації на пункти три та чотири запитань, поставлених ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» у зверненні від 09.07.2018 № 3486/18/36/02-18.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1а, код ЄДР: 03327664) сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн. (пл. дор. № 2939 від 14.08.2018) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (код ЄДР 39292197; м. Київ, Львівська площа, 8).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.А. Кармазін