Справа № 0940/1801/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/541/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - Мельник Р.Я.;

від відповідача - Бондар О.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС в Івано-Франківській обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меш Інвест» до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС в Івано-Франківській обл. про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Григорук О.Б., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 12 год. 25 хв. 28.11.2018р., м.Івано-Франківськ; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 03.12.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

02.10.2018р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Меш Інвест» звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому, із урахуванням поданої під час розгляду справи заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня - Головного управління /ГУ/ ДФС в Івано-Франківській обл., яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 628532/33358131 від 03.04.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 41 від 31.10.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних /ЄРПН/; зобов'язати Державну фіскальну службу /ДФС/ України зареєструвати податкову накладну ТзОВ «Меш Інвест» № 41 від 31.10.2017р. на загальну суму 690036 грн. в ЄРПН днем її подання; судові витрати покласти на відповідачів (Т.1, а.с.5-10, 73-74).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 628532/33358131 від 03.04.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 41 від 31.10.2017р. в ЄРПН; зобов'язано ДФС України зареєструвати податкову накладну ТзОВ «Меш Інвест» № 41 від 31.10.2017р. в ЄРПН; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС в Івано-Франківській обл. на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 1762 грн. (Т.1, а.с.210-223).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржили відповідачі ДФС України та ГУ ДФС в Івано-Франківській обл., які покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просять суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (Т.1, а.с.230-237).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовують тим, що доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, суперечать нормам законодавства в частині визначення порядку реєстрації податкових накладних; позивачем не доведено наявності підстав для здійснення реєстрації податкової накладної, не надано копій документів щодо постачання/придбання товарів, послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи.

Спірна податкова накладна складена ТзОВ «Меш Інвест» у зв'язку із виконанням поточного ремонту головного корпусу № 2 і ЦЗЛ за адресою: м.Одеса, вул.Миколаївська дорога, 144.

ДФС України сформовано квитанцію № від 17.11.2017р., згідно якої відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування зупинена, оскільки податкова накладна/розрахунок коригування відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затв. наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р. За результатами опрацювання CMКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 41.00.4. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Рішенням комісії № 628532/33358131 від 03.04.2018р. за наслідками розгляду пояснень та документів, поданих позивачем, відмовлено в реєстрації податкової накладної № 41 від 31.10.2017р. в ЄРПН.

Позивачем укладено договір № 26 від 19.01.2017р. з Публічним акціонерним товариством /ПАТ/ «Одеський кабельний завод «Одесакабель» по виконанню ремонту споруд та приміщень замовника власними силами зі своїх матеріалів. На підтвердження цих операцій позивачем надано акт приймання-передачі виконаних робіт без зазначення конкретної дати складання такого акту, не зазначено дати приймання визначених товаро-матеріальних цінностей, що використовувалися при виконанні робіт та місце складання самого акту. Основним видом діяльності ТзОВ «Меш Інвест» є будівництво житлових та нежитлових будівель (КВЕД 41.20). В акті приймання виконаних будівельних робіт міститься перелік робіт і витрат, проте, документів на будівельні матеріали, платником податку не надано.

Суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що вимога контролюючого органу про надання документів на матеріали, що необхідні для виконання робіт ТзОВ «Меш Інвест», є безпідставною, оскільки квитанція від 17.11.2017р. таких вимог не містить. Проте, квитанція і не повинна містити такої вимоги та формувати перелік документів, що повинні надаватися платником.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

В свою чергу, відповідно до Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р., платник податків на підтвердження реєстрації податкової накладної до повідомлення подає документи: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Суд першої інстанції прийняв до уваги копії договорів купівлі-продажу, поставки будівельних матеріалів, наданих позивачем в суді на підтвердження реальності здійснення господарських операцій. Проте, такими діями порушені приписи ч.ч.1 і 2 ст.73 КАС України.

Предметом доказування в даній справі є встановлення протиправності рішення № 628532/33358131 від 03.04.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної.

Так як позивачем не надано таких документів на будівельні матеріали контролюючому органу для прийняття позитивного рішення, то вказані докази не є належними в даній справі, оскільки не спростовують урахування відповідачем всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення.

Щодо вимоги про зобов'язання ДФС України зареєструвати податкову накладну № 41 від 31.10.2017р., то остання є похідною позовною вимогою, оскільки задоволення цієї вимоги залежить від задоволення вимоги про визнання протиправним та скасування рішення комісії про відмову в реєстрації податкової накладної.

Позивачем ТзОВ «Меш Інвест» скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.10-25).

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивач ТзОВ «Меш Інвест» зареєстрований як юридична особа 26.07.2005р., взятий на податковий облік Калуською ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській обл. 02.08.2005р., зареєстрований платником ПДВ 09.08.2005р.; основний вид економічної діяльності підприємства - будівництво житлових і нежитлових будівель (Т.1, а.с.32-34).

Позивач здійснює діяльність на підставі ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції /ДАБІ/ України серії АЕ № 260923 від 19.04.2013р. з правом здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури (за визначеним переліком робіт) (Т.1, а.с.25-26).

19.01.2017р. між позивачем ТзОВ «Меш Інвест» (підрядник) та ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель», , (замовник) укладено договір підряду № 26 (Т.1, а.с.17 і на звороті).

Відповідно до умов укладеного договору замовник доручає та фінансує, а підрядник зобов'язується виконати власними силами з своїх матеріалів та матеріалів замовника роботи по ремонту споруд та приміщень замовника. Робота вважається виконаною і підлягає оплаті після підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт. Розрахунки по договору здійснюються після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт на підставі рахунків підрядника.

В жовтні 2017 року позивач завершив виконання поточного ремонту головного корпусу № 2 і ЦЗЛ (інвентарний № 4357), що знаходиться за адресою: м.Одеса, Миколаївська дорога, 144.

31.10.2017р. договірні сторони підписали акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року примірної форми КБ-2в з поточного ремонту головного корпусу № 2 і ЦЗЛ, інвентарний № 4357, Миколаївська дорога, 144, м.Одеса, на загальну суму 690036 грн., а також склали довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2017 року примірної форми КБ-3 на загальну суму 690036 грн. (Т.1, а.с.21-24).

У зв'язку з прийняттям ремонтних робіт, позивачем представлено для оплати ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель» рахунок-фактуру № СФ-0000417 від 27.10.2017р. на суму 690000 грн. (Т.1, а.с.18).

31.10.2017р. ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель» перерахувало на банківський рахунок позивача грошові кошти в сумі 690000 грн., що підтверджується випискою банківської установи від 31.10.2017р. (Т.1, а.с.19-20).

На виконання вищевказаного договору підряду № 26 від 19.01.2017р., на підставі акту приймання виконаних будівельних робіт від 31.10.2017р. позивачем ТзОВ «Меш Інвест» складено податкову накладну № 41 від 31.10.2017р. на загальну суму 690036 грн., в тому числі ПДВ 115006 грн. (Т.1, а.с.13).

З метою зарахування ПДВ позивач подав в електронному вигляді за допомогою програми електронного документообігу «M.E.Doc» виписану 31.10.2017р. податкову накладну № 41 для реєстрації в ЄРПН.

У подальшому 17.11.2017р. відповідач ДФС України скерувала позивачу квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної № 41 від 31.10.2017р. з підстав відповідності даних накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 41.00.4. Запропоновано позивачу надати контролюючому органу пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних відповідно до п.«в» пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерством фінансів України № 567 від 13.06.2017р., та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п.4 даного наказу (Т.1, а.с.12).

Суму ПДВ в сумі 115006 грн. за наведеною господарською операцією по податковій накладній № 41 від 31.10.2017р. позивачем включено до своїх податкових зобов'язань і відображено в податковій декларації з ПДВ за жовтень 2017 року, яка подана до відповідного фіскального органу 13.11.2017р. та зареєстрована за № , що підтверджується квитанцією № 2 від 17.11.2017р. (Т.1, а.с.27-29).

30.03.2018р. позивачем подано до ДФС України повідомлення № 7 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена (Т.1, а.с.15), разом з поясненнями № 40 від 21.03.2018р. (Т.1, а.с.14) та копіями документів, які підтверджують реальність надання послуг, а саме: договору підряду № 26 від 19.01.2017р., рахунку-фактури № СФ-0000417 від 27.10.2017р., акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року від 31.10.2017р., довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2017 року від 31.10.2017р., банківської виписки від 31.10.2017р., ліцензії ДАБІ України від 19.04.2013 на виконання будівельних робіт, додаток до ліцензії (Т.1, а.с.177-184).

Однак комісією контролюючого органу регіонального рівня - ГУ ДФС в Івано-Франківській обл., яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, 03.04.2018р. прийнято рішення № 628532/33358131 про відмову в реєстрації податкової накладної № 41 від 31.10.2017р. (Т.1, а.с.11).

Підставою для такої відмови контролюючим органом визначено ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, а саме відсутні документи на матеріали, що були використані для ремонту.

13.04.2018р. позивачем скеровано до ДФС України скаргу на рішення № 628532/33358131 від 03.04.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 41 від 31.10.2017р., однак цього ж дня цей відповідач надіслав позивачу квитанцію № 1 про те, що документ не прийнятий і не може бути прийнятий, оскільки не знайдено файл шаблону, або файл порожній, або некоректний (Т.1, а.с.31).

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня ГУ ДФС в Івано-Франківській обл. № 628532/33358131 від 03.04.2018р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 41 від 31.10.2017р., в ЄРПН, не відповідає вимогам закону.

Наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Згідно п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Матеріалами справи стверджується проведення у жовтні 2017 року позивачем будівельних робіт для ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель» на підставі укладеного договору, виконання яких супроводжувалося складанням належних первинних документів, які у повній мірі відображають зміст та особливості розглядуваних господарських операцій.

Вказані господарські операції підтверджені належними первинними документами, які позивачем представлені відповідачам під час виникнення правовідносин щодо реєстрації податкової накладної № 41 від 31.10.2017р. в ЄРПН.

При цьому, первинні документи, оформлені в ході виконання договору підряду № 26 від 19.01.2017р., не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу ст.ст.198, 201 ПК України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затв. наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Виконані ремонтні роботи згідно акту від 31.10.2017р. відображені позивачем бухгалтерською проводкою Дт361 Кт703 на суму 690036 грн., в тому числі ПДВ. Запис здійснено в журналі ордерів і відомостей по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» за жовтень 2017 року та в журналі проводок за жовтень 2017 року.

Виникнення зобов'язань по ПДВ позивачем відображено бухгалтерською проводкою Дт 703 Кт 643 на суму 115000 грн., що підтверджується записом в журналі ордерів і відомостей.

Здійснення оплати за виконані ремонтні роботи стверджується банківською випискою та здійсненою позивачем бухгалтерською проводкою Дт311 Кт361 на суму 690000 грн. Запис здійснено в журналі ордерів і відомостей по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» за листопад 2017 року та картці рахунку 361 з контрагентом ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель» за жовтень 2017 року, документ БВ-0000184; заборгованість останнього перед позивачем складає 36 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявними журналами-ордерів і відомостями по рахунках, картками за вказаними рахунками, оборотно-сальдовими відомостями бухгалтерського обліку позивача (Т.1, а.с.83-91).

Таким чином, первинні документи, які представлені позивачем, засвідчують факт реального виконання позивачем господарських зобов'язань перед ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель».

Окрім цього, на момент здійснення таких господарських операцій позивач мав відповідні технічні, людські та матеріальні ресурси.

Зокрема, на обліку та у власності позивача перебувають транспортні засоби, вантажні автомобілі, спецтехніка, бульдозери, екскаватори, автобетонозмішувач (Т.1, а.с.189-202).

Станом на 01.01.2017р. на балансі позивача по рахунку 10 «Необоротні активи» обліковувалися основні засоби первісною вартістю на загальну суму 5113826 грн. 73 коп., на правах трудового найму та за цивільно-правовими договорами працювало 25 осіб (Т.1, а.с.185-186).

На момент здійснення господарських операцій договірні контрагенти були зареєстровані платниками ПДВ, через що підставою для виникнення права на податковий кредит для ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель» є отримання послуг (робіт) за видатковою накладною.

Таким чином, позивач надав відповідачам всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковою накладною № 41 від 31.10.2017р., у реєстрації якої було відмовлено.

Під час відмови у реєстрації податкової накладної № 41 від 31.10.2017р. відповідачами не висувалися до позивача вимоги про подання документів на придбання матеріалів, необхідних для виконання ремонтних робіт для ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель».

В той же час, позивач на реалізацію договірних відносин з ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель» представив під час судового розгляду копії документів на придбання (прихід) відповідних матеріалів, а саме договорів: купівлі-продажу піску № 39/2017 від 27.03.2017р. з ТзОВ «Колепр К» (Т.1, а.с.92); купівлі-продажу будівельних і оздоблювальних матеріалів та інструментів № 30/17 від 01.03.2017р. з ТзОВ «Анлево» (Т.1, а.с.93); поставки товару в асортименті № 5 від 04.01.2017р. з ТзОВ «Дімекс» (Т.1, а.с.94-95); поставки товару в асортиментів № 176 від 29.09.2017р. з ТзОВ «Зета-ІФ» (Т.1, а.с.96-97); поставки товару № 08 від 04.01.2016р. з ТзОВ «Кріон-ЛХЗ» (Т.1, а.с.98-100); поставки будівельних матеріалів № 39/2016 від 20.04.2016р. з ТзОВ «АЕРОБЛОК» (Т.1, а.с.101-102); поставки металопродукції № 2016/55 від 07.11.2016р. з ТзОВ «МДК ГРУП» (Т.1, а.с.103); купівлі-продажу щебня № 4 від 03.01.2017р. з філією «Пасічнянський кар'єр нерудних копалин» «Нерудник» ПАТ «Івано-Франківськцемент» (Т.1, а.с.104-105); поставки продукції № 138 від 26.04.2017р. з ТзОВ «Альба» (Т.1, а.с.106-107); про продаж продукції (будівельних матеріалів) № 29/10-15 ВН від 12.01.2015р. з ПАТ «Івано-Франківськцемент» (Т.1, а.с.108); поставки товару № 1С-08-12-03 від 12.03.2015р. з ТзОВ «Укрспецтехніка» (Т.1, а.с.109-110); поставки будівельних та оздоблювальних матеріалів № 63 від 07.12.2016р. з ТзОВ «Будмакс» (Т.1, а.с.111).

На підтвердження виконання вказаних договорів позивачем надано суду засвідчені копії видаткових накладних про придбання будівельних матеріалів і товарів, а саме: шпаклівки, штукатурки, ґрунтовки універсальної, суміші мурувальної, клею для армування, фарби, цементу, щебню, мастики бітумної, мінвати, пінополістиролу, склосітки армуючої, будівельних сумішей, піску, руберойду, бікроеласту ХКП, промізолу єврорубероїду, гіпсової суміші для вирівнювання, суміші для плитки, цементно-піщаної суміші, ґрунтовки внутрішньої, сітки, клею для плитки, розчину для кладки каміння, короїду, ґрунтовки, клею для пінопласту, утеплювача тощо (Т.1, а.с.112-168).

Аналіз спірної податкової накладної свідчить про її відповідність тим вимогам, які до неї висуваються у п.201.1 ст.201 ПК України та у наказі Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015р. «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», і відповідачі не вказують на наявність будь-яких недоліків форми та змісту зазначених податкових накладних.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно п.201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010., податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу (п.12 цього Порядку).

Згідно із п.13 наведеного Порядку за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р. «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (втратив чинність з 25.05.2018р. згідно з наказом Міністерства фінансів України № 409 від 06.04.2018р.), передбачено, що моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Станом на дату подання ТзОВ «Меш Інвест» податкової накладної № 41 від 31.10.2017р. на реєстрацію в ЄРПН, а також на момент складення квитанції від 17.11.2017р. та винесення рішення № 628532/33358131 від 03.04.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН вказаний наказ Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р. був чинний.

За приписами пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р., визначено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пп.201.16.2, 201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту. Форма таких рішень встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Постановою КМ України № 117 від 21.02.2018р. «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» визначено, що платники податку на додану вартість, у яких до 01 грудня 2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», та які станом на 01 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Як убачається із матеріалів справи, позивачем скеровані на адресу комісії ГУ ДФС в Івано-Франківській обл. копії первинних документів, про що свідчить повідомлення № 7 від 30.03.2018р. щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої зупинена (Т.1, а.с.15).

Також у матеріалах справи містяться первинні документи, які засвідчують придбання позивачем матеріалів, виконання будівельних робіт на користь договірного контрагента, яким, у свою чергу, на виконання прийнятий на себе зобов'язань проведено часткову оплату виконаних робіт.

Відповідно до постанови КМ України № 117 від 21.02.2018р. підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податків письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

У зв'язку з вищевикладеним, рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня - відповідача ГУ ДФС в Івано-Франківській обл. № 628532/33358131 від 03.04.2018р. про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 41 від 31.10.2017р. не ґрунтується на вимогах закону.

Додатково колегія суддів враховує, що згідно фактичних обставин справи відповідачі в обґрунтування своєї позиції послались на ненадання позивачем переліку первинних документів, який наведений у вищевказаних Критеріях.

Однак є цілком зрозумілим, що за різними господарськими операціями можуть складатися і різні первинні документи, а тому необхідність складання тих чи інших первинних документів та можливість їх подання податковому органу залежить перш за все від сутності господарських операцій.

Тому стверджуючи про ненадання певних первинних документів, які зазначені у вищевказаних Критеріях, суду необхідно встановити, які саме первинні документи повинні складатися на підтвердження конкретних господарських операцій.

Однак відповідачі при прийнятті спірних рішень такого аналізу не здійснили.

Між тим, позивачем під час судового розгляду представлено всі необхідні первинні документи на підтвердження здійснення розглядуваних господарських операцій.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про зобов'язання зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, оскільки такі зобов'язальні дії направлені на відновлення порушених прав позивача.

Відповідачі не довели правомірності рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській обл. № 628532/33358131 від 03.04.2018р. про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 41 від 31.10.2017р., при цьому така відмова здійснена формально. Будь-яких доказів на підтвердження нереальності господарських операцій ТзОВ «Меш Інвест», на підставі яких було складено податкову накладну № 41 від 31.10.2017р., відповідачами не представлено, факт порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства не доведено.

Враховуючи наявність у позивача передбачених законом документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель», та беручи до уваги те, що такі документи були надані позивачем, Комісія ГУ ДФС у Івано-Франківській обл. не мала правових підстав для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних.

Застосовуючи такий спосіб відновлення прав позивача, колегія суддів звертає увагу на положення пп.201.16.4. п.201.16 ст.201 ПК України, відповідно до якого податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме відповідною комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином, нормами чинного законодавства України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Згідно п.28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. постановою КМ України № 117 від 21.02.2018р., податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій, зокрема: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до ЄРПН визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010р.

Зокрема, пунктом 19 цього Порядку визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до п.20 вказаного Порядку у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Частиною другою ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975р. у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Colder v. the United Kingdom), пп. 2836. Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex Croatia), заява № 58112/00, п.45, від 10.07.2003р., та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia», заява № 48778/99, п.25, ECHR 2002-П)».

За усталеною судовою практикою дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980р. на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційним є право суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Відповідачі не наділені повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Також фіскальний орган був зобов'язаний у 2017 році у Квитанції № 1 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений п.6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, чинних на момент зупинення.

Визначення фіскальним органом у Квитанції № 1 конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких містився у наказі № 567 від 13.06.2017р. «Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», який був чинний на момент зупинення реєстрації податкової накладної. Даний наказ діяв на момент зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН і був скасований наказом Міністерства фінансів України № 409 від 06.04.2018р. у зв'язку із прийняттям постанови КМ України № 117 від 21.02.2018р.

Аналогічно позивач був позбавлений можливості надати ґрунтовні пояснення і підтверджуючі документи у 2018 році, коли вже діяла постанова КМ України № 117 від 21.02.2018р., яка передбачала перелік документів для аналізу, оскільки не володів повною інформацією про підстави для зупинення реєстрації податкових накладних.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків чи підстави для зупинення реєстрації.

Також зі змісту Квитанції № 1 по податковій накладній вбачається, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних (Т.1, а.с.12).

Таким чином, у Квитанції № 1 фіскальним органом в порушення пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України не вказано конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (п.6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), не зазначено конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений наказом № 567 від 13.06.2017р.

За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, а тому заявлений позов підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ДФС в Івано-Франківській обл.

У зв'язку із відстроченням ДФС України сплати судового збору за подання апеляційної скарги згідно ухвали апеляційного суду від 16.01.2019р. про відкриття апеляційного провадження (Т.1, а.с.242-243), суму відстроченого судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2643 грн. належить відповідно до вимог ст.ст.133, 143 КАС України стягнути з останньої в дохід Державного бюджету України.

При цьому, скеровані ГУ ДФС в Івано-Франківській обл. після відкриття апеляційного провадження платіжні документи щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги (Т.2, а.с.1-2) не можуть вважатися доказом сплати останнього іншим відповідачем - ДФС України, оскільки такі дії суперечать ст.2 Закону України «Про судовий збір», відповідно до змісту якої саме апелянт повинен сплатити судовий збір (а не інша, в тому числі підпорядкована, особа за нього).

Разом з тим, в резолютивній частині рішення суду вказано про визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 628532/33358131 від 03.04.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 41 від 31.10.2017р. в ЄРПН.

Між тим, таке рішення було прийнято іншим відповідачем - ГУ ДФС в Івано-Франківській обл., що стверджується матеріалами справи та фактичними обставинами справи, установленими під час судового розгляду.

З метою усунення вказаного недоліку та чіткого визначення автора спірного рішення, колегія суддів вважає за необхідне внести необхідні зміни до резолютивної частини рішення суду.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно по суті вирішив розглядуваний спір, однак порушив норми процесуального права (невірно визначив реквізити (автора) скасованого рішення про відмову в реєстрації податкової накладної), через що оскаржуване рішення суду слід змінити, виклавши друге речення резолютивної частини рішення суду в новій редакції.

В решті рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків прийнятого судом рішення, а тому підстави для його скасування чи зміни у цій частині є відсутніми.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС в Івано-Франківській обл. задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018р. в адміністративній справі № 0940/1801/18 змінити, виклавши друге речення резолютивної частини рішення суду в наступній редакції:

«Визнати протиправним та скасувати рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня - Головного управління ДФС в Івано-Франківській обл., яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 628532/33358131 від 03.04.2018р. про відмову в реєстрації податкової накладної № 41 від 31.10.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.»

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління ДФС в Івано-Франківській обл.

Стягнути з Державної фіскальної служби в дохід Державного бюджету України (реквізити платежу: отримувач коштів - УК у Галицькому районі м.Львова; код отримувача за ЄДРПОУ - 38007573; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО - 899998; рахунок отримувача - 1057; код класифікації доходів бюджету - 22030101) суму відстроченого судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 27.02.2019р.