Справа № 127/30667/18
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/30667/18

Головуючий у 1-й інстанції: Михайленко А.В.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

21 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченка Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2019 року (час ухвалення рішення та дата складення його повного тексту - не зазначені, місце ухвалення- м.Вінниця ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху № 0004757 від 20.11.2018 року ,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, в якому просив скасувати постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху № 0004757 від 20.11.2018 року, якою його притягнуто до відповідальності за ст. 133-2 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху № 0004757 від 20.11.2018 року відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його прийнятим за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення № 0004757 від 20.11.2018 року, 12.11.2018 року, близько 14 год. 10 хв., водій ОСОБА_2 в м. Вінниці по вул. Магістратській, 65/1, керуючи автомобілем н.з. НОМЕР_1, зареєстрованим в іншій державі, здійснював внутрішні автомобільні перевезення, чим порушив вимоги законодавства про автомобільний транспорт, за що передбачена адміністративна відповідальність статтею 133-2 КУпАП.

Не погодившись з даною постановою, ОСОБА_2звернувся в суд з даним позовом.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.133-2 КУпАП.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 133-2 КУпАП передбачено, що здійснення внутрішніх автомобільних перевезень пасажирів і вантажів на території України транспортними засобами, зареєстрованими в інших державах, або міжнародних двосторонніх чи транзитних перевезень пасажирів і вантажів без відповідного дозволу, а також порушення особливих умов і правил, зазначених у ліцензії на здійснення міжнародних автомобільних перевезень пасажирів і вантажів, -

тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, водіїв транспортних засобів від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом адміністративного проступку за статтею 133-2 КУпАП є суспільні відносини у сфері міжнародного перевезення пасажирів та вантажу (Закон України "Про автомобільний транспорт", Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту).

Об'єктивна сторона правопорушення виражається у:

1) здійсненні внутрішніх автомобільних перевезень пасажирів і вантажів на території України транспортними засобами, зареєстрованими в інших державах, або міжнародних двосторонніх чи транзитних перевезень пасажирів і вантажів без відповідного дозволу (формальний склад);

2) порушенні особливих умов і правил, зазначених у ліцензії на здійснення міжнародних автомобільних перевезень пасажирів і вантажів (формальний склад).

Внутрішні перевезення перевезення пасажирів і вантажів між населеними пунктами, розташованими на території однієї держави ( ст. 1 Закону України „Про автомобільний транспорт); пасажирські перевезення перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами; пасажир особа, якій надається послуга з перевезення транспортним засобом та яка не бере участь у керуванні ним (п.п.12п.2 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту)

Суб'єкт адміністративного проступку - посадові особи, громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності (пасажирські перевізники), водії транспортних засобів.

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов'язаний подати докази на спростування таких заперечень.

В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення суб'єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.ч. 2, 3 ст. 90 КАС України).

Як слідує з матеріалів справи, підставою для зупинки транспортного засобу позивача на вимогу поліцейського стало невиконання позивачем Правил дорожнього руху щодо зупинки автомобіля у невстановленому місці. В подальшому, повноважним працівником Управління Укртрансбезпеки було складено протокол про порушення позивачем вимог ст.133-2 КУпАП.

Згідно протоколу, ОСОБА_2 12.11.2018 року на вул. Магістратській, 65/1 у м.Вінниці здійснював внутрішні автомобільні перевезення пасажирів на таксі на території України транспортним засобом Skoda Octavia реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованим в іншій державі ( Польща).

Крім того, складено також протокол щодо порушення ОСОБА_2 ст.164 ч.1 КУпАП,- здійснення господарської діяльності з перевезення пасажирів в режимі "таксі" на автомобілі Skoda Octavia без державної реєстрації, як суб'єкта господарювання та одержання ліцензії на цей вид діяльності.

Як вбачається з доданого до протоколу від 12.11.2018 року фото, автомобіль обладнаний розпізнавальним атрибутом, встановленим на даху - телефонним номером виклику 555 888 , що свідчить про наявність у особи, що знаходиться за кермом такого транспортного засобу, публічної оферти до укладення договору перевезення пасажирів, а тому факт здійснення ОСОБА_2 перевезення пасажирів на території України транспортним засобом, зареєстрованим в Польській республіці, підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Достовірності фото позивач не оспорював, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції підтвердив, що на фото (а.с.42) зображений автомобіль Skoda Octavia, який він близько півроку тому придбав за кордоном і ввіз на територію та користувався ним без розмитнення. Стосовно атрибуту з номером виклику таксі зазначив, що таким способом рекламує фірму по перевезенню пасажирів. Автомобіль було сфотографовано 12.11.2018 року посадовою особою, що склала протокол, про що у протоколі зроблено відмітку.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Водночас пояснення позивача, спрямовані на уникнення несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, не є беззаперечним доказом неправомірності дій відповідача.

Доводи позивача про закриття Вінницьким міським судом 25.01.2019 року провадження у справі за ч.1 ст.164 КУпАП ( справа №127/33141/18) ,на правильність висновків суду у даній справі не впливає і не є доказом на спростування факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.133-2 КУпАП.

Щодо покликань скаржника на наявність в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення виправлень та ознак підроблення, то відповідач визнав, що при складенні процесуального документу була допущена описка, яка виправлена.

Таким чином, приймаючи оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення, відповідачем оцінено наявні докази, повно і об'єктивно досліджено всі обставини справи в їх сукупності, як це передбачено ст. 252 КУпАП.

Отже, належними та допустимими доказами в судовому засіданні підтверджено, що ОСОБА_2 12.11.2018 року дійсно керував транспортним засобом Skoda Octavia н.з. НОМЕР_1 з метою перевезення пасажирів на території України транспортним засобом, зареєстрованим в Польщі, на якому встановлений атрибут таксі, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене статтею 133-2 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення начальником Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області було з'ясовано всі обставини справи та накладено стягнення в розмірі, передбаченому санкцією статті 133-2 КУпАП, що є співмірним виду та характеру вчиненого правопорушення. При цьому, останній знаходився при виконанні своїх службових обов'язків та оцінивши докази, виніс постанову.

Доказів упередженості відповідача щодо позивача перед судом не доведено. Підстав для сумніву щодо об`єктивності відповідача щодо позивача не вказано.

Аналізуючи наведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 лютого 2019 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В.