Справа № 520/309/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 р. № 520/309/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним рішення Дергачівського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області № 3439-02/39 від 14.08.2018 р. щодо відмови в перерахунку з 01.10.2017 р. пенсії за вислугу років виходячи з розміру 90 відсотків від суми заробітної плати -50495,45 грн., відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. в редакції, чинній на момент призначення пенсії, та скасування вказаного рішення Дергачіського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області № 3439-02/39 від 14.08.2018 р. про відмову в перерахунку пенсії, а також, про зобов'язання Дергачівське обєднане управління Пенсійного Фонду України Харківської області здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугу років, без обмеження її граничного розміру, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. в редакції, чинній на момент призначення пенсії, у зв'язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» виходячи з розміру 90 відсотків від суми заробітної плати-50495,45 грн., без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.10.2017 р. та здійснення відповідних виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність відмови відповідача у перерахунку його пенсії, оскільки на момент призначення пенсії законодавством було чітко регламентовано право позивача на її перерахунок у звязку зі збільшенням розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько - слідчих працівників, згідно зі ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру №1789-ХІІ, а тому, реалізуючі своє законне право він звернувся до відповідача з вимогою здійснити перерахунок пенсії у звязку із підвищенням заробітної плати працівників прокуратури, згідно постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури від 31.05.2012 №505, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657. Крім того, позивач просив суд врахувати, що при проведенні перерахунку пенсії у розмірі 90 % заробітної плати, без обмеження максимального її розміру, обмеження максимального розміру пенсії не відносяться до позивача як такого, пенсію якому призначено у 2006 році. Також, позивач вказував , що відсутність нормативного документу, щодо регулювання умов і порядку перерахунку пенсій, не може позбавити його права на перерахунок пенсії, гарантованого Конституцією України та Законом України "Про прокуратуру" і не може бути нівельоване у зв'язку з тим , що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана та реалізована. Проте, відповідач відмовляючи у проведені перерахунку фактично виходив з того, що на час звернення за перерахунком пенсії положення ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 №1789-ХІІ що регулювали порядок перерахунку пенсії втратили чинність, а згідно ЗУ "Про прокуратуру" № 1697-VII, чинного на момент звернення позивача, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. До цього часу відповідний нормативно - правовий акт Кабінетом Міністрів не прийнятий, що унеможливлює перерахування пенсій.

По справі було відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним. Відповідач надав відзив на позов, в якому, заперечуючи проти позову, просив у його задоволенні відмовити з тих підстав, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Однак, на даний час відповідний нормативний акт КМУ не прийнято. Також, відповідач вказував про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач працював в органах прокуратури на різних посадах з липня 1991 р., набув право на пенсію за вислугою років, у зв'язку з чим з грудня 2006 року перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 (в редакції, чинній на час призначення пенсії), у розмірі 90 % розміру місячної заробітної плати .

У зв'язку з набранням 06.09.2017 року чинності Постанови КМ України від 30 серпня 2017 р. № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", якою було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько - слідчим працівникам, позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, до якої було додано лист (довідку) Генеральної прокуратури України від 25.05.2018 року № 19/4-779вих-18, про розмір фактично нарахованої заробітної плати за аналогічною посадою за жовтень 2017 року у розрізі складових, на які нараховані страхові внески.

Зі змісту вказаного документу вбачається, що розмір фактично нарахованої заробітної плати за аналогічною посадою в розрізі відповідних складових, до якої прирівняна посада позивача, складає 50495,45 грн., у тому числі, основний оклад - 7140,00 грн; класний чин - 2400,00 грн; вислуга років: 30% основного окладу (стаж роботи понад 20 років) - 2142,00 грн; надбавка за особливо важливу роботу: 95% -11097,9 грн. (основний оклад + класний чин + вислуга років = 11682 грн. х 95% =11097,9); щомісячна премія: 90%- 20501,91 грн. (основний оклад + класний чин + вислуга років + надбавка за ОВР = 22779,9 грн. х 90% =20501,91); матеріальна допомога на оздоровлення(1/12) - 3606,82 грн. ( основний оклад + класний чин + вислуга років + надбавка за ОВР + щомісячна премія = 43281,81 / 12 =3606,82 ); матеріальна допомога на соціально-побутові потреби(1/12) 3606,82 грн. ( основний оклад + класний чин + вислуга років + надбавка за ОВР +щомісячна премія 43281,81 /12 = 3606,82грн.).

Відповідач листом від № 3439-02/39 від 14.08.2018 р. надав позивачу розпорядження від 06.07.2018 року про відмову в перерахунку пенсії з тих підстав, що Законом України від 28.12.2014 р. № 76-VІІІ визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівників прокуратури делеговано Кабінету Міністрів України, проте, на час звернення позивача за перерахунком Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно - правовий акт прийнято не було.

Окрім того, відповідач вказував на набрання 15.07.2015 року законної сили ЗУ Про прокуратуру № 1697-VІІ відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого ( крім окремих статей ) визнано таким, що втратили чинність, положення Закону України Про прокуратуру №1789-ХІІ, що унеможливлює, на думку відповідача вчинення дій з перерахунку пенсії.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

За приписами ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормою ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих на час призначення пенсії позивачу визначався статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII Про прокуратуру (надалі - Закон № 1789-XII).

За приписами ч.1 ст. 50-1 Закону № 1789-XII ( в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Приписами вказаної ст. 50-1 Закону № 1789-XII також визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України Про прокуратуру, на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

В подальшому до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру вносились зміни, проте такі стосувались порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Суд звертає увагу на те, що норми статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-XII, які безпосередньо визначали умови перерахунку пенсії, були виключені із цього Закону, а питання визначення умов та порядку перерахунку таких пенсій віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України - з набранням чинності Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2014 року №76-VIII (набрав чинності 01 січня 2015 року).

Пунктом 16 розділу III Прикінцеві положення цього Закону зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

Згідно з частиною двадцятою статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 (в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 28.12.2014 №76-VIII), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у звязку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Проте, згідно вищевказаної статті в редакції Закону України від 28.12.2014 № 76-VIII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На час спірних правовідносин умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України не визначено.

Між тим, з аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія, згідно із Законом України "Про прокуратуру", на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько -слідчих працівників.

Отже, чинним на момент звернення позивача до уповноваженого органу (територіального органу Пенсійного фонду України) законодавством передбачена можливість перерахунку раніше призначених пенсій, а відтак, встановлене право особи, яка отримує відповідно до законодавства про прокуратуру пенсію за вислугу років, на її перерахунок за певних умов та в порядку, які на даний час Урядом України не визначені.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", яка набрала законної сили 06.09.2017 року, було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько - слідчим працівникам.

Враховуючи те, що Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та ст. 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, суд вказує, що позивач має право на перерахунок пенсії, з огляду на дію Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", оскільки, у такому разі мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.

Згідно до викладеного у рішеннях Конституційного Суду України (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Так, Конституційний Суд України сформулював чітку правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі в органах прокуратури. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що їх служба пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей, а тому це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Позивачу пенсія в розмірі 90% від суми заробітної плати була призначена в 2006 році, тобто до набрання чинності вказаним Законом. З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Посилання відповідача, викладені в розпорядженні про відмову в перерахунку пенсії позивача, відносно відсутності механізму регулювання умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури суд відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише « на умовах, передбачених законом», а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів»( рішення у справах « Амюр проти Франції», « Колишній король Греції та іроти Греції» та « Малама проти Греції». « Майном» може бути як «існуюче майно», так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймі «легітимні сподівання» на реалізацію майнового права( пункт 83 рішення від 12 липня 2001 року у справі « Ганс-Адам 11 проти Німеччини»). « Легітимні сподівання» за характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт ( рішення у справі « Копецький проти Словачини»).

У даних правовідносинах легітимні сподівання позивача на перерахунок пенсії передбачені законодавством, тобто, є конкретними, отже, на них поширюється режим «існуючого майна».

Також, Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 квітня 2015 року за заявою № 38667/06 у справі «Будченко проти України» наголосив, що відсутність механізму реалізації законодавчого положення становить втручання у право заявника за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Разом з тим, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не може бути підставою для відмови у такому перерахунку.

Такий висновок повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постановах від 10.12.2013 у справі № 21-348а13 та від 17.12.2013 у справі № 21-445а13.

Крім того, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у пункті 23 рішення "Кечко проти України" від 08.11.2005, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Отже, відсутність нормативного документу, і регулювання умов і порядку перерахунку пенсій не може позбавити позивача, гарантованого Конституцією і Законом України « Про прокуратуру» права, оскільки встановлене та наявне право на перерахунок призначених працівникам прокуратури пенсій не може бути нівельоване у звязку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана та реалізована.

Крім того, про існування можливості реалізації права позивача на перерахунок пенсії після підвищення заробітної плати прокурорсько- слідчих працівників свідчать також дії відповідача з виконання постанови Дергачівського районного суду м. Харкова від 22.11.2016 року по справі №619/2746/16-а в аналогічних правовідносинах, які різняться між даними правовідносинами тільки законодавчим актом підставою для перерахунку пенсії.

В рамках даної справи, такою підставою є набрання чинності Постанови КМ України від 30 серпня 2017 р. № 657, у справі №619/2746/16-а - Постанови КМ України від 09.12.2015 р. № 1013.

Посилання відповідача на те, що довідка, подана позивачем для перерахунку пенсії, не відповідає встановленому зразку, як додаткової підстави для відмови в перерахунку пенсії, суд відхиляє, оскільки така є чинною, у судовому порядку не скасована та жодним чином не відкликана.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції станом на час призначення пенсії), на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 25.05.2018 року № 19/4-779вих-18 про заробітну плату за аналогічною посадою в розмірі 90% від суми такої заробітної плати без обмеження максимального розміру, з урахуванням отриманих сум, починаючи з 01.10.2017 р., тобто з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії ( ст. 50-1 Закону № 1789-XII - в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), враховуючи, що такими обставинами є наявність Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", яка набрала законної сили 06.09.2017 року.

Посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду в контексті того, що позивач, звернувшись до суду у 2019 році, просить здійснити перерахунок пенсії з 01 жовтня 2017 року, суд відхиляє, оскільки строк звернення до суду в даних правовідносинах, враховуючи незгоду позивача з рішенням про відмову в перерахунку пенсії, йде у прямій залежності саме з тією обставиною, коли позивач дізнався про його існування, а не періоду, за який було відмовлено у вчиненні таких дій. Між датою, коли позивач отримав спірне рішення та датою звернення до суду з позовом не минуло 6 місяців.

Згідно до приписів ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з тих підстав, що відмова у перерахунку пенсії оформлена не рішенням № 3439-02/39 від 14.08.2018 р. , а розпорядженням від 06.07.2018 року, яке направлено позивачеві листом саме за вихідними реквізитами № 3439-02/39 від 14.08.2018 р.

А тому, суд скасовує розпорядження відповідача від 06.07.2018 року про відмову у перерахунку пенсії, яке винесено відносно позивача та зобов'язує відповідача вчинити відповідні дії, про вчинення яких позивач просив у позові.

Розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.13 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а доказів понесення інших витрат суду не надано.

Керуючись ст.ст. 139, 263, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати розпорядження Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 06.07.2018 року про відмову в перерахунку пенсії, яке складено відносно ОСОБА_1.

Зобов'язати Дергачівське обєднане управління Пенсійного Фонду України Харківської області (вул. Сумський Шлях,9, м. Дергачі, Харківська область,62303, ) здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ід. код НОМЕР_1,АДРЕСА_1,62370) пенсії за вислугу років, без обмеження її граничного розміру, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. в редакції, чинній на момент призначення пенсії, у зв'язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» виходячи з розміру 90 відсотків від суми заробітної плати-50495,45 грн., без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.10.2017 р. та здійснити відповідні виплати.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25 лютого 2019 року.

Суддя Заічко О.В.