Справа № 822/2219/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 лютого 2019 року

Київ

справа №822/2219/18

адміністративне провадження №К/9901/3928/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі №822/2219/18 за позовом за позовом Головного управління ДФС у Хмельницькій області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Кам'янець - Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

08.02.2019 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2018 та постанову Сьомго апеляційного адміністративного суду від 10.01.2019.

Головне управління ДФС у Хмельницькій області звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з відповідача суму податкового боргу у розмірі 50000,00 грн.

В свою чергу, ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позов до Головного управління ДФС в Хмельницькій області, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 29.06.2015 №7984-17 та від 29.06.2016 №458-13 про нарахування транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 50000 грн.

Рішенням Хмельницього окружного адміністративного суду від 10.10.2018, залишеним без змін постановою Сьмого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2019, у задоволені первісного адміністративного позову Головного управління ДФС у Хмельницькій області до ОСОБА_2 відмовлено повністю, а зустрічний позов ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області задоволено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу - автомобілю TOYOTA LAND CRUIZER PRADO, 2013 року випуску, зареєстрованого 16.04.2014, з об'ємом двигуна 3956 куб.см, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

29.06.2015 Кам'янець-Подільською об'єднаною державною податковою інспекцією ДФС у Хмельницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення №7984-17, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" в сумі 25000,00 грн.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що у контролюючого органу відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №232-17 від 18.06.2015, оскільки запроваджені Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" зобов'язання щодо сплати транспортного податку з фізичних осіб виникають у платників податків лише після 01.01.2016 року.

Разом з тим, щодо податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 №458-13 судами зазначено, що у період з 01 січня по 31 грудня 2016 року, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Станом на 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378,00 грн. (стаття 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік"). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 року складали 1 033 500 грн.

Відповідно до розрахунку Міністерства економічного розвитку і торгівлі України вартість нового автомобіля LAND CRUISER PRADO із об'ємом двигуна 3956 л, бензин, скадає 701805,00 грн.

Отже, як вбачається з вище зазначеного, належний позивачу на праві приватної власності автомобіль, не є обєктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб, з огляду на те, що середньоринкова вартість його автомобіля нижча за 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня звітного року.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що оскаржувані податкові повідомлення рішення, а саме №7984-17 від 29.06.2015 та №458-13 від 29.06.2016 є протиправними та підлягають скасуванню.

Головне управління ДФС у Хмельницькій області не погодившись з судовими рішеннями, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі № 822/2219/18, в якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2018 та Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2019 в частині відмови у задоволенні позивних вимог первісного позову та відмовити у задоволенні зустрічного позову фізичної особи повністю.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції , що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №822/2219/18 є вимога про стягнення податкового боргу у сумі 50000грн.

Отже рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі №822/2219/18 - не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі № 822/2219/18 .

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова