Справа № 638/19358/18
Суддя: Бунін Є. О.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/618/2/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року

Дворічанський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Буніна Є. О.,

за участю секретаря судового засідання Крюкової О. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Дворічна в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Бурди Юрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправними дії поліцейського 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Бурди Ю. М. щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАБ № 810843 від 22 грудня 2018 року, та скасувати вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 121 КУпАП. В обґрунтування позову вказує, що 22 грудня 2018 року поліцейським 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Бурдою Ю. М. було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51,00 грн. В оскаржуваній постанові зазначено, що 22 грудня 2018 року о 21-55 год в м. Харків по вул. Клочківська, буд. 194-А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який обладнано засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в. ПДР України. Вважає дії відповідача незаконними, непрофесійними та упередженими. Після його безпідставного зупинення Бурдою Ю. М. він пред'явив документи на право керування автомобілем відповідачу. Отримавши документи, останній склав та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, в якій зазначив, що ОСОБА_1 нібито рухався на автомобілі з непристебнутим ременем безпеки. Жодних доказів його вини відповідач не мав і відповідно не вніс до вказаної постанови. Оскільки, ОСОБА_1 знаходився в автомобілі, який не рухався і знаходився на узбіччі, то він мав право перебувати в автомобілі з непристебнутим ременем безпеки. Окрім того, поліцейський не мав можливості бачити чи був позивач пристебнутий ременем безпеки під час руху, оскільки його автомобіль має затоноване скло та на момент зупинки о 21-55 год на вулиці було вже темно. Відповідач виніс вказану постанову, не встановивши вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та не маючи доказів його вчинення. Позивачу не було роз'яснено прав, передбачених ст. 268 КУпАП, клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з необхідністю скористатися правовою допомогою адвоката було проігнороване відповідачем, заперечення ОСОБА_1 не внесені в текст постанови, жодних доказів, які б підтверджували вчинення ним адміністративного правопорушення в постанові не зазначено, а також в ній не зазначено порядок її оскарження. Все це свідчить про те, що постанова винесена поліцейським з порушенням вимог чинного законодавства, є незаконною і тому має бути скасована.

В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути в його відсутність,

Відповідач - поліцейський 2 батальйону 1 роти УПП в Харківській області лейтенант поліції Бурда Ю. М. в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У зв'язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, справу розглянуто за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАБ № 810843 від 22 грудня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення, яка винесена поліцейським 2 батальйону 1 роти УПП в Харківській області лейтенантом поліції Бурдою Ю. М., на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно з вказаної постанови, 22 грудня 2018 року о 21-55 год в м. Харків по вул. Клочківська, буд. 194-а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який обладнано засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в. ПДР України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених в оскаржуваній постанові не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Зазначені обставини свідчать на користь позиції позивача про те, що його неправомірно було притягнуто відповідачем до адміністративної відповідальності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Всупереч даним вимогам, суб'єктом владних повноважень до матеріалів справи жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 121 КУпАП, не долучено. Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Окрім того, відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити, окрім іншого, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження. Але всупереч вищевказаним положенням КУпАП, в тексті вказаної постанови не вказано порядок оскарження призначеного адміністративного стягнення.

Згідно зі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до. 2 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин справи, всебічно, повно та об'єктивно з'ясувавши та дослідивши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з цим постанова серії ЕАБ № 810843 від 22 грудня 2018 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 12, 20, 72, 77, 90, 159, 205, 241-246, 255, 286, 292, 293, 295, п. п. 10 ч. 1 Перехідних положень Розділу VІІ КАС України, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАБ № 810843 від 22 грудня 2018 року, складену поліцейським 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Бурдою Юрієм Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 51,00 (п'ятдесят однієї) гривні - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є. О. Бунін