Справа № 740/5889/18
Суддя: Ковальова Т. Г.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/5889/18
Провадження № 2-а/740/10/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої - судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря - Полєтавкіної М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу №1 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенанта поліції Нагалюк Ірини Сергіївни про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії до інспектора відділу №1 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенанта поліції Нагалюк І.С. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 419399 від 04 грудня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення на нього адмінстягнення у виді 255 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у вказаній постанові зазначено, що він, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN CRAFTER, державний номерний знак НОМЕР_1, о 13-06 год. на 74 км автодороги М-01 Київ-Чернігів-Н.Яриловичі, рухався зі швидкістю 74 км/год., перевищивши встановлене обмеження швидкості на 26 км/год., чим вчинив порушення п.п.12.4 ПДР України.

Інспектором винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у сумі 255 грн., яку він вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона була винесена на місці вчинення правопорушення з порушенням його прав, передбачених ст.268 КУпАп, які не були йому роз'яснені.

Постанова не відображає дійсних обставин справи, доказів правопорушення не надано, свідків, які б могли підтвердити факт правопорушення, не встановлено та не опитано, місце скоєння правопорушення не вказано, тобто факт порушення оснований на припущеннях, що є порушенням.

Викладені обставини у постанові про накладення адміністративного стягнення зафіксовані не в автоматичному режимі. Окрім того, йому не надано можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі, а саме: на юридичну допомогу, збір та надання доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення не складався, тому він зазначив свою незгоду у постанові. Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов*язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Крім того, інспектором не надано доказів та документів на підтвердження законності використання вимірювального приладу, як такого, що дозволено для використання в Україні та про повірку данного засобу.

Відповідачем не надано доказів того, що ним вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП і обставини, викладені у постанові, не відповідають дійсності.

Позивач та його представник в судове засідання не з*явилися, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримку позову.

В судове засідання відповідач не з*явився, подавши відзив на адміністративний позов, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що постанова винесена компетентною службовою особою в межах повноважень й у встановленому законом порядку. Розгляд справи просить провести за її відсутності.

Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об*єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З постанови серії НК № 419399 від 04.12.2018 року в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN CRAFTER, державний номерний знак НОМЕР_1, 04.12.2019 о 13-06 год. на автодорозі М-01 74 км Київ-Чернігів-Нови Яриловичі, рухався зі швидкістю 76 км/год, при цьому перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/год, чим порушив п.п. 12.4 ПДР, швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху транспортного засобу Tru Cam LTI 20/20, серійний номер ТС001134, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 7).

Частиною 1 ст.122 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає у разі, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до п.9.9. ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач у відповіді на відзив вказав, що фіксація швидкості руху його автомобіля здійснена за межами населеного пункту, про що зазначено у протоколі, однак на момент в*їзду транспортного засобу в населений пункт він рухався з дозволеною швидкістю, у зв*язку з чим ним не допущено перевищення встановлених обмежень швидкості руху в населеному пункті на 26 км/год. Позивач зазначає про те, що 76 км/год. вимірювач швидкості зафіксував саме тоді, коли транспортний засіб ще не перетнув межу населеного пункту "Красне".

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на населений пункт, як місце вчинення правопорушення, однак в постанові не зазначено населений пункт, як місце вчинення правопорушення, а вказано тільки 74 км автодороги М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі Козелецького району, отже відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем правил ПДР.

Відповідно до ст.ст. 72, 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб*єкта владних повноважень обов*язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З врахуванням викладеного суд вважає, що постанова підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення не підтверджена належними доказами скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Оскільки відсутні докази того, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови вийшов за межі наданих йому повноважень або діяв в непередбачений законом спосіб, відсутні підстави вважати протиправними його дії при розгляді справи про адміністративне правопорушення, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст.245, 251, 252 КУаАП, ст.ст.77, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 419399 від 04 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП у виді 255 грн. штрафу, - скасувати, і закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Копії судового рішення надіслати сторонам протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.