Справа № 465/5822/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/2060/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції ОСОБА_2 інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

суддя в 1-й інстанції - Кузь В.Я.,

час ухвалення рішення - 25.01.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - не вказано,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до старшого сержанта поліції ОСОБА_3 інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області (далі - відповідач) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 602536 від 16.09.2018 року та закриття провадження по справі.

02.11.2018 року позивач подав уточнення до позовної заяви, в якому просив змінити прізвище відповідача з ОСОБА_3 на Пікулика, у зв'язку з помилковим його написанням.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25 січня 2019 року позов задоволено частково. Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 602536 від 16.09.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у розмірі 425 грн. скасовано. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 768,40 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржуване рішення в частині стягнення з управління судового збору скасувати.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскільки судовий збір у цій категорії справ не сплачується сторонами, то немає підстав для його стягнення в користь держави при задоволенні позовних вимог.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідач оскаржує судове рішення в частині стягнення з нього судових витрат, правомірність чи неправомірність винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення судом не переглядається.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 139 КАС України про необхідність розподілу судових витрат. Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 13 грудня 2016 року у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст. 287, 288 КУпАП, ст. 2, 3, 4 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674) позивач звільняється від сплати судового збору. КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

У випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач вправі оскаржити його в апеляційному порядку. Однаковою мірою це стосується й відповідача у спірних правовідносинах, оскільки він як рівноправна сторона в адміністративній справі також має право на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення.

Необхідними умовами для обчислення та сплати судового збору за подання апеляційної/касаційної скарги у цій категорії справ є встановлення і віднесення предмета оскарження до об'єктів справляння судового збору; ставка цього платежу, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення провадиться з урахуванням положень ст. 287, 288 КУпАП, які передбачають звільнення від сплати платежу за судовий перегляд цих рішень. Норми Закону № 3674 не містять положень щодо підстав, умов, розміру та порядку сплати судового збору за подання позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, а відтак і за подання апеляційної/касаційної скарги.

У зв'язку з цим за подання позивачем або відповідачем - суб'єктом владних повноважень апеляційної/касаційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у поряду і розмірах, встановлених Законом № 3674, сплаті не підлягає.

Відповідно до ч.5 ст. 139 КАС України якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, стягнення з бюджетних асигнувань відповідача, звільненого від сплати судового збору, на користь держави судових витрат у сумі 768,40 є безпідставним.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що покликання суду першої інстанції на необхідність розподілу судових витрат слід виключити з резолютивної частини рішення суду, змінивши при цьому рішення суду першої інстанції.

В позовній заяві позивач просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі.

Суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є безпідставними, оскільки вирішення такого питання належить до виключної компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до відповідальності.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне не обмежуватись вимогами апеляційної скарги з огляду на порушення норм процесуального права.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено ст. 286 КАС України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, скасовуючи оскаржувану постанову, суд має право закрити справу про адміністративне правопорушення, що не було зроблено у спірних правовідносинах, а тому колегія суддів вважає за необхідне доповнити абз. 2 резолютивної частини словосполученням «та закрити справу про адміністративне правопорушення».

Згідно з ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції в частині відмови у закритті провадження в справі про адміністративне правопорушення та стягнення з бюджетних асигнувань відповідача судового збору скасувати та в цій частині постановити нове рішення, яким закрити правадження у справі про адміністративне правопорушення та виключити з резолютивної частини рішення абзац третій про розподіл судових витрат, оскільки судові витрати розподілу не підлягають. В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 272,286,308,310,315,317,321,325 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 січня 2019 року у справі № 465/5822/18 в частині відмови у закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення та щодо розподілу судових витрат скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким провадження у справі про притягненя до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП України закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Абзац третій резолютивної частини рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 січня 2019 року у справі № 465/5822/18 щодо розподілу судових витрат виключити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула
Повний текст постанови виготовлений 27 лютого 2019 року.