Справа № 243/1538/19
Суддя: Кузнецов Р. В.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/39/2019
Справа № 243/1538/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

за участю секретаря Малиновської І.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції ДПП в Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції ДПП в Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 09 лютого 2019 року о 15 годині 00 хвилин, він керував автомобілем НОМЕР_1 та був зупинений інспектором поліції на автодорозі МО 3, 429 км (в'їзний пост поліції до м. Харків). Інспектор Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції в Харківській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_2 став звинувачувати його у тому, що він керує транспортним засобом на якому шини мають місцеві пошкодження, а саме поріз що оголив корд. Незважаючи на його заперечення щодо даного факту та пояснення, відповідачем стосовно нього було винесено постанову серії НК № 022498 від 09.02.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1ст.121 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач зазначає, що складена відносно нього постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з порушенням чинного законодавства, зокрема норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, у тому числі передбачених ч. 1,2 ст. 283 КУпАП, оскільки фабула постанови не містить інформації про те хто і яким транспортним засобом керував, точні дату та час подій, не була проведена фото та відео фіксація, не було проведено ніякого експертного дослідження (експертизи) відносно шин.

З огляду на викладене, дану постанову позивач вважає незаконною, прийнятою без дослідження всіх обставин у справі та без урахування його пояснень. З огляду на наведене, позивач вказує на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування постанови.

Позивач ОСОБА_1, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні з підстав наведених у позові.

Представник Управління патрульної поліції ДПП в Харківській області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надіслав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

У судовому засіданні встановлено, що постановою серії НК № 022498 від 09 лютого 2019 року інспектором Управління патрульної поліції ДПП в Харківській області старшим лейтенантом полії ОСОБА_2 на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340,00 грн., за порушення п. 31.4.5 "Б" ПДР України (а.с. 3).

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

До суду з вказаним позовом про скасування вищевказаної постанови від 09.02.2019 позивач звернувся 15 лютого 2019 року.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ОСОБА_3 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.93 N 3353, встановлюють ОСОБА_3 дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п.31.4.5 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.

Для причепів установлюються норми залишкової висоти малюнка протектора шин, аналогічні нормам для шин автомобілів-тягачів;

б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини;

в) шини за розміром або допустимим навантаженням не відповідають моделі транспортного засобу;

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів;

ґ) на передню вісь транспортного засобу встановлено радіальні шини, а на іншу (інші) - діагональні;

д) на передній осі автобуса, який виконує міжміські перевезення, встановлено шини з відновленим протектором, а на інших осях - шини, відновлені за другим класом ремонту;

е) на передній осі легкових автомобілів і автобусів (крім автобусів, які виконують міжміські перевезення) встановлено шини, відновлені за другим класом ремонту;

є) відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс;

Відповідальність за порушення вищевказаних правил експлуатації ТЗ передбачена частиною 1 ст. 121 КУпАП.

За вимогами ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як слідує зі змісту вимог ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ОСОБА_3 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, що до якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення позивачем вимог ОСОБА_3 дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, факт порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, яка сама по собі не є доказом. В самій постанові в графі 8 «До постанови додається» не вказано жодного такого доказу.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, є не доведеним.

Відповідач не надав в судове засідання при розгляді справи по суті безперечні докази того, що позивач, керуючи транспортним засобом допустив вищевказане адміністративне правопорушення, тоді як саме на нього законом покладено обов'язок доказування вини позивача у скоєні правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, вищевказану постанову про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності слід скасувати,

Керуючись ч. 1 ст. 121 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 94, 242-244, 250, 268, 272, 286, пунктом 15.5 Розділу VII „Перехідні положення КАС України (у редакції Закону №2147-VІІІ) КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції ДПП в Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія: НК № 022498 від 09 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_4