Справа № 166/619/17
Суддя: Лозицький С. О.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 166/619/17
провадження № 2-а/166/3/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 лютого 2019 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Лозицького С.О.,

за участю секретаря Заєць Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ратне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (надалі-Позивач) звернувся в Суд з позовом до Волинської митниці ДФС України (надалі Відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він на початку лютого 2017 року отримав з митного поста "Доманове" Волинської митниці ДФС повідомлення, про те що його викликають на 23.03.2017 року на митний пост "Доманове" для складання відносно нього протоколу про порушення митних правил за ч.3 ст. 470 МК України.

Коли Позивач прибув на вказану дату на митний пост "Доманове" на нього було складено протокол про порушення митних правил в якому вказано, що в результаті перевірки ПІК АСМО та ЄАІС ДФС "Інспектор" "облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" було встановлено, що 26.01.2017 року о 23 год. 24 хв. ОСОБА_1 в режимі "транзит" ввіз по зеленому коридору на митну територію України через митний пост "Доманове" Волинської митниці ДФС автомобіль марки "Audi A6", реєстраційний номер 4L81423 (країна реєстрації Чехія), VIN код WAUTE24B05N009097.

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 05.02.2017 року.

На підставі вищевказаного протоколу заступник начальника Волинської митниці ДФС начальник управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 12.04.2017 року виніс постанову №0975/20500/17 про накладення на Позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 8500 гривень.

З вказаною постановою Позивач категорично не згідний та вважає її незаконною. Зазначив, що під час складання державним інспектором Бондаренком І.Г. протоколу про порушення митних правил вказав на особу, яка причетна до вчинення злочину, зокрема, на ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, який шахрайським способом заволодів його паспортом та оформив ввезення вищевказаного автомобіля в режимі "транзит". Однак державний інспектор його пояснення до уваги не взяв, в протоколі зазначив, що ніби то Позивач відмовився від дачі пояснень, у зв'язку з чим останній відмовився від підписання та отримання на руки протоколу про порушення митних правил.

Вважає, що при складанні протоколу інспектор митного оформлення ОСОБА_4 не дотримувався основного принципу законності, не розібрався надежним чином у всіх обставинах справи, та не роз'яснив йому права передбачені ст. 68 Конституції України, ст. 498 МК України, ст. 268 КУпАП.

У зв'язку з тим, що 23.03.2017 року копію протоколу не було вручено, та не надіслано поштою, Позивач не володів інформацією про час та дату його розгляду по суті, а тому відповідно був позбавлений можливості з'явитися на розгляд до заступника начальника Волинської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2

В силу вищевказаних обстаин Позивач був позбавлений прав визначених ст. 498 МК України, зокрема, можливості надати докази причетності ОСОБА_3 до вчинення відносно нього кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України.

Разом з тим, в силу того, що копія постанови в справі про порушення митних правил №0975/20500/17 надсилалась Позивачу не рекомендованим листом, працівник пошти її не вручив особисто, а залишив біля воріт. Конверт з постановою Позивач випадково помітив в траві біля вхідної фіртки, а коли відкрив його і ознайомився із змістом постанови то зрозумів, що пропустив строк її оскарження.

Просить поновити строк на оскарження постанови про порушення митних правил №0975/20500/17 та скасувати її.

Представником Відповідача на адресу суду скеровано відзив в якому позов не визнав, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. До відзиву надав документи щодо матеріалів, які були використані при прийнятті оскаржуваної постанови від 12.04.2017 року та судову практику при вирішенні вказаної категорії спорів.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився.

Представник Відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, скерував до суду клопотання, в якому зазначив, що адміністративний позов не визнає, вважає його безпідставним, просить відмовити в його задоволенні, справу розглядунти без його участі.

Дослідивши письмові докази, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 4 ст. 529 Митного кодексу України (надалі МК України) скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За положенням ст.289 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 12.04.2017 року у відсутності Позивача, яка направлена йому засобами поштового зв'язку 13.04.2017 року. Проте в матеріалах справи відсутні докази про дату отримання Позивачем вказаної постанови, у зв'язку з чим Суд вважає, що Позивач звернувся з позовом у межах строку встановленого ч. 1 ст. 289 КУпАП.

Відповідно до п.28 ч.1 ст. 4 МК України переміщення товарів через митний кордон України, пред'явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, регламентуються митними правилами.

Особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у МК України; за порушення (недотримання) цих правил у МК України передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 23.03.2017 року державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста "Доманове" Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 складено протокол про порушення митних правил №0975/20500/17 відносно Позивача за ознаками правопорушення передбаченого ч.3 ст. 470 МК України.

Із змісту вказаного протоколу слідує, що в результаті проведення перевірки інформації ПІК АСМО та ЄАІС ДФС "Інспектор" "облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" було встановлено, що 26.01.2017 року о 23 год. 24 хв. ОСОБА_1 в режимі "транзит" ввіз по зеленому коридору на митну територію України через митний пост "Доманове" Волинської митниці ДФС, автомобіль марки "Audi A6", реєстраційний номер 4L81423 (країна реєстрації Чехія), VIN код AUTE24B05N009097, термін вивезення якого з митної території України закінчився 05.02.2017 року, чим перевищено встановлений ст. 95 КК України граничний строк транзитних перевезень.

Постановою у справі про порушення митних правил №0975/20500/17 від 12.04.2018 року Позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у розмірі 8500 гривень.

Факт не вивезення вищезазначеного автомобіля з України у встановлений строк Позивачем не заперечується, оскільки він жодного відношення до автомобіля не мав і не має. Зазначив, що до вчинення даного правопорушення причетна інша особа, а саме ОСОБА_3, який шахрайським способом заволодів його паспортом та офоромив ввезення вищевказаного автомобіля у режимі "транзит" Жодних довірчих документів на право власності чи співвласності, а також на право користування даним автомобілем не мав і не має, відтак не знає де саме знаходиться даний автомобіль і кому фактично належить.

Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 531 МК України передбачено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду.

З огляду на наведене, Відповідач при прийнятті рішення про притягнення до відповідальності позивача, на підставі оцінки належних та допустимих зібраних доказів по справі необхідно було довести, що саме Позивач мав право на керування, володіння, розпоряджання автомобілем марки "Audi A6", реєстраційний номер 4L81423 (країна реєстрації ОСОБА_5), VIN код AUTE24B05N009097. Оскільки ввозити автомобіль на митну територію може лише та особа, яка має законне право ним користуватись.

Такі доводи можуть мати місце лише у випадку документального підтвердження наявності відповідних записів внесених до технічного паспорта даного автомобіля, доручення на управління чи розпорядження таким, заяв про дозвіл на ввезення автомобіля, наявності копій митних декларацій чи будь-яких письмових зобов'язань про вивезення тимчасово ввезеного автомобіля, тощо.

У разі відсутності документальних відомостей про таке, звинувачення Позивача у вчиненому правопорушенні слід вважати таким, яке за змістом ст. 62 Конституції України ґрунтується виключно на упереджених припущеннях та повинно тлумачитись на її користь.

Окрім цього, у винесеній постанові митниці не перелічені та не зазначені, а в матеріалах справи відсутні жодні документальні докази про те, хто слідував разом з Позивачем в автомобілі та мав право керувати та розпоряджатись ним, хто безпосередньо подавав заяву на транзитний ввіз і брав на себе зобов'язання зворотнього вивозу даного автомобіля з території України.

Крім того, Згідно п.3 розділу 1 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005 року (надалі Правил), транспортний засіб для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред'явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою.

Відповідно до п.7 розділу 1 Правил Власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів:

- що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження);

- реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом;

- митної декларації - у разі потреби.

Однак, жодних оригіналів чи копій документів на ввезений автомобіль, а також тих, що посвідчують право власності чи користування ним митному органу Позивач не пред'являв, оскільки не є власником транспортного засобу та особою, якій надано право користуватись, розпоряджатись вказаним транспортним засобом, а копії чи ксерокопії таких документів взагалі відсутні в матеріалах справи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2018 року у справі №166/722/17, провадження №К/9901/34664/18.

Враховуючи викладене, Суд констатує, що 12.04.2018 року Відповідач при прийнятті постанови у справі про порушення митних правил не було здобуто та наведено жодних доказів факту ввезення саме Позивачем на митну територію України автомобіля з метою особистого користування, в митному режимі "транзит" та у подальшому, в порушення строку встановленого МК України, невивезення ним вказаного транспортного засобу за митну територію України.

Докази на яких ґрунтується вина Позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.470 МК України, є лише припущенням і недоліком в роботі митного органу, відтак тлумачаться на користь Позивача і не можуть ставитись йому у вину.

Жодної інформації про приналежність автомобіля до країни, фізичної чи юридичної особи, надання Позивачу права на користування чи розпоряджання даним автомобілем в матеріалах справи відсутні, як і немає будь-яких доказів отримання чи безпосередньої наявності у нього водійського посвідчення, що виключає фізичну та гіпотетичну можливість управління ним автомобілями.

Відтак, в діях Позивача відсутній склад митного правопорушення, який передбачено ч.3 ст.470 МК України, а тому постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України слід скасувати.

Згідно зі ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законом обставини.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, на основі викладеного Суд приходить до висновку про відсутність у діях Позивача ознак порушення митних правил (адміністративного правопорушення), передбаченого ст. 470 МК України, а також про невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, що згідно ст. 531 МК України є підставою для скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.

На підставі ст. ст. 2, 3, 5, 6, 73, 74, 77, 241-246 КАС України, п.1 ст. 247 КУпАП, ст.ст.192, 460, 470 ч.3, 481, 491, 494 МК України, Суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил задовольнити.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0975/20500/17 винесену 12 квітня 2017 року заступником начальника Волинської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень за ч.3 ст. 470 МК України.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст. 470 МК України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ратнівський районний суд Волинської області.

Суддя Лозицький С.О.