Справа № 420/5772/18
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5772/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Левчук О.В.

за участі сторін:

представник позивача ОСОБА_1 (за довіреністю)

представник відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

представник відповідача ОСОБА_3 (за довіреністю),

представник відповідача ОСОБА_4 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона 15» «Дунайводбуд» (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, Болградське шосе, 14) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.08.2018р.,

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулось ПАТ «Пересувна механізована колона 15» «Дунайводбуд» (надалі - ПрАТ «ПМК-15 «Дунайводбуд» або Позивач) до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.08.2018р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Відповідач в порушення норм та приписів діючого законодав ства України визнав всі угоди, які були укладені позивачем з його контрагентами недійсни ми, що як найменш є неприпустимим з огляду на пряму норму ст. 204 ЦК України щодо встановлення презумпції правомірності правочину, де закріплено, що правочин є правомі рним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний су дом недійсним.

З урахуванням відсутності будь-яких підстав, що передбачені законом для визнання цих угод недійсними в силу норм закону та відсутності рішень судів України, в т.ч. вироків відносно посадових осіб контрагентів позивача, висновок щодо нереальності/безтоварності вказаних в акті перевірки господарських операцій органів ДФС є хибним та упередженим, та таким, що не узгоджується з фактичними обставинами справи та реальним станом гос подарського обороту між позивачем та вказаними контрагентами, а тому прийняте на підставі акту перевірки податкове повідомлення-рішення № від 13.08.2018р. є протиправним та таким, що порушують майнові права платника податків, ПрАТ «ПМК-15 «Дунайводбуд».

Ухвалою суду від 12.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням до розгляду.

03.12.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з підстав, зазначених у письмовому відзиві на позовну заяву (а.с. 6-10 т. 2).

В обґрунтування зазначено, що висновки щодо порушень, виявлених під час проведення перевірки, що зафіксовані в акті перевірки - є обґрунтованими, а тому податкове повідомлення-рішення № від 13.08.2018р., яке винесено на підставі акту перевірки є законним та винесеним в межах діючого законодавства.

28.01.2019 року від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій Позивач не погоджується з думкою Відповідача, яка викладена у відзиві на позов, а тому просить суд задовольнити позов ПрАТ «ПМК-15 «Дунайводбуд» у повному обсязі (а.с. 127-131 т. 2).

У судове засідання 19.02.2019 р. зявились представники сторін.

Представник позивача, у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представники відповідача заявлені позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступні факти та обставини.

На підставі направлень виданих ГУ ДФС в Одеській області,згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст.78 Податкового Кодексу України, на підставі наказу від 12.03.2018 № 1602, проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентами-постачальниками ТОВ «Артбуд Проект», код за за період з 01.06.2017 по 30.06.2017 року, ТОВ «Логістик сервіс Восток ЛТД», код за за період з 01.06.2017 по 30.06.2017 року, ТОВ «Мега Стальпром», код за за період з 01.08.2017 по 31.08.2017 року, ТОВ «Транзіт Сталь», код за за період з 01.09.2017 по 30.09.2017 року, ТОВ «Мєгасбит», код за за період з 01.07.2017 по 31.07.2017 року. ТОВ «Дніпро Оілгруп», код за за період з 01.08.2017 по 31.08.2017 року, ТОВ «ОФ «Вовкодав», код за за період з 01.04.2017 по 30.04.2017 року, ТОВ «Сталь енергопром», код за за період з 01.04.2017 по 30.04.2017 року, ТОВ «Маракеш торг», код за за період з 01.07.2017 по 31.07.2017 року.

Перевірка проводилась з 21.03.2018 року. Термін проведення перевірки перенесено згідно наказу від 23.03.2018 року № 2034 з 22.06.2018 по 26.06.2018 року, на підставі листа Позивача від 21.03.2018 за №36, у якому зазначено, що 15.03.2018 року директору підприємства були видані бухгалтерські документи, які підтверджують взаємовідносини з контрагентами за період 2017 року для їх вивчення. 20.03.2018 року були викрадені ці документи невідомими особами. По факту даного випадку директор звернувся до органів правопорядку і було зареєстровано та відкрито кримінальне правопорушення №0001036, копія талону - повідомлення за №012474 про прийняття заяви. Реєстраційний номер заяви № 7740.

Зазначена перевірка була оформлена Актом №1459/15-32- 14-07/1035845 від 05.07.2018 року, за результатами якої встановлено порушення п.198.1,198.2,198.6, ст. 198 ПК України, які виразилися у заниженні су ми що підлягала нарахуванню та сплаті до бюджету з ПДВ в загальному розмірі 2996550 грн.

13.08.2018 року, ДФС в Одеській області було складе но податкове повідомлення рішення №, за яким були нараховані штрафні санкції в розмірі - 1498275 грн. (а.с. 9-40 т. 1).

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням № від 13.08.2018р., позивач звернувся із даним позовом до суду.

Оцінюючи оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, суд з урахуванням приписів ч. 2 ст. 2 КАС України, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, судом встановлено, що відповідно до наказу від 12.03.2018 № 1602 та наказу від 19.03.2018 № 1857, розпочато позапланову виїзну перевірку позивача (а.с. 21-22 т. 2).

ПрАТ «ПМК-15 «Дунайводбуд» надано лист від 21.03.2018 за №36, у якому зазначено, що 20.03.2018 року бухгалтерські документи, які підтверджують взаємовідносини з контрагентами були викрадені. Було зареєстровано та відкрито кримінальне правопорушення №0001036 (а.с. 16 т. 2).

Перевіряючими складено Акт про ненадання документів від 21.03.2018 за №635/15-32-14-11 (а.с. 12-13 т. 2).

У звязку з втратою документів був виданий наказ від 23.03.2018 року № 2034 «Про перенесення термінів проведення перевірки до дати відновлення документів» та надано можливість позивачу відновити викрадені документи.

В ході перевірки посадовій особі ПрАТ «ПМК-15 «Дунайводбуд» відповідно п.п. 20.1.2, 20.1.3 п. 20.1 ст.20, п. 85.4 ст.85 Податкового Кодексу України, було надано запит від 22.06.2018 року про надання належним чином завірених копій первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують придбання відповідних товарів у постачальників (а.с. 19-20 т. 2).

Однак, первинні документи, копії документів по вищевказаним контрагентам-постачальникам посадовими особами ПрАТ «ПМК-15 «Дунайводбуд» до перевірки надані не були, про що складено акт від 26.06.2018 року №750/15-32-14-07/1035845 (а.с. 14-15 т. 2).

Листом від 20.06.2018 року № 118 (вх. 20.06.2018 року № 7809/10/15-32) посадові особи ПрАТ «ПМК-15 «Дунайводбуд» повідомили ГУ ДФС в Одеській області про повторну втрату, та надали копію «талону-повідомлення про прийняття заяви про втрату від 17.06.2018 року» (а.с. 17 т. 2).

Інших документів, підтверджуючих втрату документів не надано, а саме на ПрАТ «ПМК-15 «Дунайводбуд» не була сформована комісія по розслідуванню втрати документів, до якої входить представник правоохоронних органів та не надано акт «про втрату документів», яким встановлюється факт втрати, перелік документів та строки відновлення за підписом всіх членів комісії.

Під час розгляду справи суд встановив, що ПрАТ «ПМК-15 «Дунайводбуд» в періоді, який перевірявся, мало фінансово-господарські відносини з ТОВ «Артбуд Проект», код за , ТОВ «Логістик сервіс Восток ЛТД», код за , ТОВ «Мега Стальпром», код за , ТОВ «Транзіт Сталь», код за . ТОВ «Мєгасбит». код за , ТОВ «Дніпро Оіл груп», код за . ТОВ «ОФ «Вовкодав», код за , ТОВ «Сталь енергопром», код за . ТОВ «Маракеш торг», код за .

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Відповідно до п.44.6 ст.44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно з п. 44.7 ст. 44 ПК України, у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи). Протягом пяти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності. У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу. У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Відповідно до п.83.1 ст.83 ПК України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Згідно з пп.2.1, пп.2.2 п.2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Суд погоджується із висновками Відповідача, що перевіркою повноти визначення податкового кредиту по податку на додану вартість встановлено його завищення, по взаємовідносинам з ТОВ «Артбуд Проект», код за , ТОВ «Логістик сервіс Восток ЛТД», код за , ТОВ «Мега Стальпром», код за , ТОВ «Транзіт Сталь», код за . ТОВ «Мєгасбит». код за , ТОВ «Дніпро Оіл груп», код за . ТОВ «ОФ «Вовкодав», код за . ТОВ «Сталь енергопром», код за . ТОВ «Маракеш торг», код за , на загальну суму 2 996 550 грн.

Фінансово-господарські операції проведені зазначеними контрагентами, враховуючи зібрану податкову інформацію, не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, транспортних засобів, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень та іншого, що економічно необхідно для виконання постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності.

Відповідно до звітів форми 1 ДФ встановлено, що в перевіряємий період у ТОВ «Артбуд Проект», код за , ТОВ «Логістик сервіс Восток ЛТД», код за , ТОВ «Мега Стальпром», код за , ТОВ «Транзіт Сталь», код за , ТОВ «Дніпро Оіл груп», код за , ТОВ «ОФ «Вовкодав», код за , ТОВ «Сталь енергопром», код за , ТОВ «Маракеш торг», код за - працювало по 1 особі, ТОВ «Мєгасбит», код за працювало 3 особи.

Під час проведеного аналізу наявних трудових ресурсів: з однієї сторони - незначна кількість працюючих та з іншої сторони значний обсяг фактично оформлених контрагентами операцій на реалізацію товарів та виконання підрядних робіт передбачає значний обсягу трудовитрат, складських приміщень, відповідних транспортних засобів для перевезення будівельних матеріалів та надання послуг та робіт.

Судом встановлено, що у ході перевірки, Відповідачем використано наступну податкову інформацію (а.с. 86-94 т. 2):

1) від ГУ ДФС у Харківській області надійшла податкова інформація щодо ТОВ «Логістік Сервіс Восток ЛТД» (податковий номер 41125442) за звітний період декларування ПДВ травень- липень 2017р. За результатами аналізу наявної інформації щодо діяльності ТОВ «Логістік Сервіс Восток ЛТД» та його контрагентів встановлено:

- згідно листа ОУ Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 01.11.2017 року №7297/8/20-31-21-03 встановлено, що підприємство ТОВ «Логістік Сервіс Восток ЛТД» не знаходиться за юридичною адресою;

- відсутня інформація про зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власник складських приміщень/орендодавця);

- відсутня інформація про транспортування (наявність власних або орендованих транспортних засобів, визначення перевізника, вантажовідправника, вантажоотримувача, відомостей про маршрут, посередників у транспортуванні);

- відсутня інформація про власні або орендовані фонди, що необхідні для здійснення повноцінної фінансово-господарської діяльності підприємства.

- реалізацію товару, ланцюг походження якого встановити не має можливості.

Виходячи з наведеного, ТОВ «Логістік Сервіс Восток ЛТД» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту.

Таким чином, платником податків порушено норми п. 185.1 cт. 185 та п. 187.1 cт. 187 та п. 201.10 cт. 201 ПК України.

2) ГУ ДФС у Донецькій області складено лист-податкова інформація щодо не підтвердження фінансово - господарських операцій ТОВ «МЕГА СТАЛЬПРОМ» (а.с. 53-63 т. 2), згідно якої:

Узагальнена податкова інформація складена як сформовані доперевірочні матеріали для послідуючого проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «МЕГА "СТАЛЬПРОМ» () згідно з п.п.78.1.4 п.78.1 cт.78 Кодексу та складання доповідної записки (висновку) про необхідність проведення такої перевірки, як це передбачено пп. 1.2.2 п. 1.2, пп. 2.1.1 п. 2.1 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС від 31.07.2014 № 22.

Відповідно до п.п. 20.1.2 п.20.1 cт. 20, абз. 7, 9 та 13 п.73.3 cт. 73 ПКУ, не має можливості направити підприємству ТОВ «МЕГА СТАЛЬПРОМ» письмовий запит про надання пояснень та їх документальних підтверджень, за юридичною адресою підприємство не знаходиться.

За звітний період декларування ПДВ, охоплений узагальненою податковою інформацією, неправомірне визначення платником податків.

Сум податкових зобовязань при продажу товарів/послуг - встановлено на загальну уму 7917743 грн. Таким чином, платником податків порушено норми п. 185.1 cт. 185 та п. 187.1 cт. 187 ПКУ.

3) ГУ ДФС у Донецькій області складено лист-податкову інформацію щодо не підтвердження господарських відносин ТОВ "ТРАНЗІТ СТАЛЬ" (а.с. 64-72 т. 2), згідно якої:

Узагальнена податкова інформація складена у зв'язку з неможливістю проведення перевірки у зв язку із відсутністю ТОВ "ТРАНЗІТ СТАЛЬ" () за міцезнаходженням: м. Маріуполь, вул. Фонтанна, буд.б8. Факт відсутності ТОВ "ТРАНЗІТ СТАЛЬ" за міцезнаходженням засвідчено довідкою Оперативного управління Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 19.09.2017 № 27260/7/05-19-21-04; на дату складання податкової інформації Стан 0 -0.ПЛАТНИК ПОДАТКІВ ЗА ОСНОВНИМ МІСЦЕМ ОБЛІКУ.

За звітний(і) період(и) декларування ПДВ, охоплений(і) узагальненою податковою інформацією неправомірне визначення платником податків.

Сум податкових зобовязань при продажу товарів/послуг встановлено на загальну суму 8696783,91 грн. Таким чином, платником податків порушено норми п. 185.1 cт. 185 та п. 187.1 cт. 187 Кодексу.

4) ГУ ДФС у Донецькій області направлено до ТУ ДФС в Одеській області податкову інформацію по ТОВ «ОФ «Вовкодав» (а.с. 73-85 т. 2), згідно якої:

Узагальнена податкова інформація складена у звязку з неможливістю проведення перевірки ТОВ "ОХОРОННА ФІРМА «ВОВКОДАВ»" (), з причини відсутності посадових осіб підприємства за юридичною адресою.

За звітні періоди декларування ПДВ, охоплений узагальненою податковою інформацією неправомірне визначення платником податків.

Сум податкових зобов'язань при продажу товарів/послуг встановлено на загальну суму ПДВ за квітень 2017р.- 3661478 грн. , за травень 2017р.- 6106484грн.

Таким чином, платником податків порушено норми п. 185.1 cт. 185 та п. 187.1 cт. 187 ПКУ.

5) ГУ ДФС у Донецькій області направлено до ГУ ДФС в Одеській області податкову інформацію по ТОВ «Сталь Енергопром» (а.с. 39-52 т. 2), а саме:

Узагальнена податкова інформація складена у зв'язку з неможливістю проведення перевірки ТОВ "СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ" (код за ), з причини відсутності підприємства за місцезнаходженням: 87515 ДОНЕЦЬКА ОБЛ. ЖОВТНЕВИЙ ВУЛ. ОСОБА_5 116 А

Факт відсутності ТОВ "СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ" () за місцезнаходженням засвідчено актом про не встановлення місцезнаходження від 14.03.2018р. №153/8/05-99-14-15.

Всупереч пп. 16.1.11 п. 16.1 cт. 16 ПКУ, ТОВ "СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ" () про зміну свого місцезнаходження не повідомляв Центральне відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.

Крім того, перевіркою встановлено, що ТОВ «Артбуд Проект», ТОВ «Логістик сервіс Восток ЛТД», ТОВ «Мета Стальпром», ТОВ «Транзіт Сталь», ТОВ «Мєгасбит», ТОВ «Дніпро Оіл груп», ТОВ «ОФ «Вовкодав», ТОВ «Сталь енергопром», ТОВ «Маракеш торг», фігурують у кримінальних справах, зокрема, за ст. 205 Кримінального кодексу України.

За результатами моніторингу встановлено наявність підміни товарних груп, що свідчить про формування податкової вигоди іншим платникам податку без реального здійснення господарських операцій.

Таким чином, перевіркою встановлено:

- реалізацію товарів та послуг за номенклатурою, відмінною від номенклатури документально оформленого попереднього придбання, відповідно до податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- відсутність можливості виконання операцій з постачання товарів та надання послуг наявним трудовим ресурсом з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного;

- відсутність будь-якої інформації про зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ, відомості про місцезнаходження складів. їх площа, власник складських приміщень/орендодавця);

- відсутність інформації про транспортування та надання в оренду транспортних засобів (наявність власних або орендованих транспортних засобів, посередників у транспортуванні);

- відсутність інформації про власні або орендовані фонди, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

На підставі викладеного зроблено висновок , що господарські операції між ТОВ «Артбуд Проект», ТОВ «Логістик сервіс Восток ЛТД», ТОВ «Мега Стальпром», ТОВ «Транзіт Сталь», ТОВ «Мєгасбит», ТОВ «Дніпро Оіл груп», ТОВ «ОФ «Вовкодав», ТОВ «Сталь енергопром», ТОВ «Маракеш торг» та позивачем мали безтоварний характер.

Відповідно до п.185.1 ст.185 ПКУ, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно з п.188.1 ст.188 ПКУ, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обовязкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого звязку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - субєктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у звязку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПКУ, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПКУ, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання обєкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПКУ, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.5 ст.198 ПКУ, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є обєктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобовязань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою застосування цього пункту податкові зобовязання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПКУ, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, відповідно до зазначених правових норм, з моменту списання коштів з банківського рахунка підприємства або отримання ним товарів/послуг від контрагентів, що підтверджується податковими накладними, у нього виникло право на віднесення сум податку по операціях з цими контрагентами до складу свого податкового кредиту.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПКУ, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПКУ, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту..

Під час розгляду справи ПрАТ ПМК-15 ДВБ, на підтвердження реальності угод з контрагентами надало до суду наступні документи: договори купівлі-продажу, видаткові накладні, договори субпідряду, акти приймання виконанних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, (а.с. 51-145 т.1). Деякі з них по взаємовідносинам із контрагентами, по яким порушення не встановлювались (ТОВ «АСТІОН БУД», ТОВ «СЛАВМЯСО»,ТОВ «ЛОФТБУД», ТОВ «Будівельна група «ВАВИЛОН» та інші).

Позивачем не надано до суду податкових накладних та відповідних платіжних документів, які б підтверджували реальність виконання договорів з контрагентами, виключно наявність яких дає право позивачу на віднесення сум податку по операціях з цими контрагентами до складу податкового кредиту.

На підтвердження реальності господарських операції надано лише копії листів з печатками та підписами контрагентів про те, що господарські відносини були оформлені та виконувались в 2015 році (а.с.116-125, т.2), однак перевірку проведено за 2017 рік. Крім того, з тексту листів вбачається про виконання робіт позивачем як виконавцем, контрагентами-як замовниками, що не відповідає предмету наданих копій договорів купівлі-продажу товарів.

Тобто, висновки відповідача про порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України є обґрунтованими.

Згідно з пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Згідно з п.123.1 ст.123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 13.08.2018р прийняте відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, в звязку з чим заявлені позивачем позовні вимоги не належать до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами з посиланнями на відповідні положення законодавства про необґрунтованість позовних вимог позивача.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст.ст. 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона 15» «Дунайводбуд» (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, Болградське шосе, 14) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.08.2018р. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Пятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 01.03.2019 року.

Суддя Бутенко А.В.

.