Справа № 2240/2869/18
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/2869/18

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

26 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року (час ухвалення рішення- не зазначено, місце ухвалення рішення- м.Хмельницький, дата складення повногог тексту рішення- 01.11.2018 р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, в якому просив:

-визнати протиправним дії відповідача, щодо проведення 01.07.2018 року перерахунку призначеної йому пенсії зі зменшенням її розміру з 3378,04 грн. до 2339,62 грн. та відмови провести перерахунок пенсії з виключенням нульової заробітної плати за період з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року;

-зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести йому перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати згідно довідок №1,2 від 14.03.2018 року, починаючи з 01.07.2018 року;

-зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести йому перерахунок пенсії виключивши з її розрахунку безпідставно включену нульову заробітну плату за період з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року, починаючи з моменту призначення пенсії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року у позові ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В доводах апеляційної скарги вказує, що суд дав неправильну правову оцінку поданим доказам в їх сукупності, що зумовило постановлення незаконного рішення.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що з 09.07.2008 року, позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Розмір пенсії обчислено за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року.

При обчисленні розміру пенсії позивачу, враховано заробітну плату з 01.01.1984 по 31.12.1988 ( на підставі довідки Нетішинської міської ради), з 01.07.2000 по 31.12.2003 ( в нульовому значенні та з 01.01.2004 по 11.08.2008- згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу.

При обчисленні заробітку за період підприємницької діяльності з 01.07.2000 по 31.12.2003 виключено місяці з найменшими індивідуальними коефіцієнтами ( коефіцієнти за вказаний період дорівнюють нулю) - в кількості 42 місяці. Індивідуальний коефіцієнт для обчислення після оптимізації становить 1,61679.

Після призначенні пенсії позивачу проводились перерахунки з урахуванням страхового стажу, набутого після призначення пенсії. Загальна тривалість страхового стажу становить 36 років, 6 міс. 29 днів ( по 31.07.2011 року), коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1- 0,36500.

14 березня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати за 60 календарних місяців за період 1994-1999 роки згідно довідок про заробітну плату, що підтверджуються первинними документами.

02 квітня 2018 року, відповідач провів перевірку відповідності довідок про заробітну плату згідно первинних документів та видав довідку №63 від 02.04.2018 року про відповідність даних про заробітну плату первинними документами, що були йому надані.

02 квітня 2018 року, до довідки про відповідність даних про заробітну плату, відповідач надав лист №768/А-8, в якому зазначив про неналежне оформлення наданої довідки №2, та повідомив про необхідність для проведення перерахунку пенсії надати йому належно оформлену довідку про заробітну плату №2 від 14.03.2018 року.

На виконання викладеної в листі №768/А-8 вимоги, позивачем було надано відповідачу належно оформлену довідку №2 від 14.08.2018 року і з 01.05.2018 року відповідач здійснив перерахунок його пенсії з врахуванням заробітної плати за 1994-1999 роки, внаслідок чого розмір пенсії з 2339,62 грн. було збільшено до 3378,04 грн.

18 червня 2018 року, позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з виключенням з її розрахунку нульової заробітної плату за період з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року, за час здійснення ним підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування, яку відповідач безпідставно включив в розрахунок пенсії, що негативно позначилось на її розмірі.

У зв'язку із даним зверненням, відповідачем проведена перевірка матеріалів пенсійної справи та правильність проведеного перерахунку пенсії на підставі поданих довідок про заробітну плату від 14.03.2018 р.

За результатами перевірки, 19 липня 2018 року відповідач склав нову довідку №773 якою довідку про відповідність даних про заробітну плату первинним документам, що надані для призначення пенсії від 02.04.2018 року №63, визнав недійсною.

31 липня 2018 року відповідач надіслав позивачу листа №1543/А-8, в якому повідомив про приведення пенсійної справи до норм чинного законодавства та проведення перерахунку пенсії з 01.07.2018 року зі зменшенням її з 3378,04 грн. до 2339,62 грн. та виключенням періоду заробітної плати за 1994-1999 роки.

З таким рішенням позивач не погодився і звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що довідки про розмір нарахованої заробітної плати, які подані позивачем для перерахунку пенсії, не підтверджені необхідними первинними документам, а у зв'язку з відсутністю доказів достовірності довідок, органи пенсійного фонду мають право не брати їх до уваги та не враховувати відомості, зазначені у них. Оскільки довідки від 14.03.2018 р. на підставі яких позивач просить зарахувати заробітну плату до складу пенсії, не відповідають вимогам, встановленим Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідач обґрунтовано відмовив у перерахунку пенсії з урахуванням вказаних довідок.

Що стосується вимог про виключення з розрахунку безпідставно включеної нульової заробітної плати за період з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року, то суд виходив з того, що в законодавстві, яке діяло до 1 січня 2004 р., був відсутній порядок визначення розміру доходу в залежності від розміру відрахувань з єдиного податку до Пенсійного фонду, як це передбачено з 01.01.2004 р. Законом № 1058.

Заробіток починаючи з 1 липня 2000 р., який враховується на підставі даних із системи персоніфікованого обліку, який ведеться Пенсійним фондом України, враховується при обчисленні пенсії у розмірі, на який нараховано єдиний внесок (збір на пенсійне страхування

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як встановив суд, позивач, як суб'єкт підприємницької діяльності, здійснював підприємницьку діяльність, і сплачував єдиний податок, з березня 1994 року по березень 2000 року позивач працював на загальній системі оподаткування, а з квітня 2000- на спрощеній.

Згідно приписів ст.6 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.98 р. № 727 суб'єкти підприємницької діяльності користувались пільгами, зокрема, звільнялись від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Порядок нарахування пенсії особам, що займаються підприємницькою діяльністю залежить від певних факторів. По-перше, залежить від того, яку систему оподаткування використовував підприємець до виходу на пенсію. По-друге, є відмінності щодо визначення страхового стажу та розміру доходу, який використовується для нарахування пенсії, у період до 01.01.2004 р., тобто до набрання чинності Закону від 09.07.2003 р. № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і після 01.01.2004 р. (за чинності цього Закону).

До 01.01.2004 р., за чинним законодавством, під час призначення пенсії враховувався трудовий стаж, а не страховий, як нині, і підтверджувався він записами у трудовій книжці. Оскільки чинним законодавством не передбачено заповнення трудової книжки підприємцями, для них у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 22-1 від 25.11.2005 р. встановлений окремий спосіб підтвердження стажу. Періоди здійснення підприємницької діяльності (зокрема і за спрощеною системою оподаткування) з 01.07.2000 р. підтверджуються даними персоніфікованого обліку. За відсутності таких даних у Пенсійному фонді підприємцю необхідно подати довідку з податкової інспекції за місцем реєстрації підприємця за цей період про розмір сплаченого єдиного податку за кожен місяць або про розмір чистого доходу також за кожен місяць.

Попри те, що з 01.07.2000 р. всі суб'єкти господарювання зобов'язані були подавати звітність до відділу персоніфікованого обліку, але якщо підприємці-єдинники до 01.01.2004 р. дані про себе до відділів персоніфікованого обліку не подавали (через відсутністю порядку визначення розміру доходу), за цей період використовуються дані податкової інспекції. Пенсійний фонд надає довідку лише про те, що підприємець перебував на обліку в Пенсійному фонді і був платником єдиного податку.

Одним з документів, який обов'язково оформлюється під час розрахунку пенсії, є довідка про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду за період до 01.01.2004 р. (Додаток 5 до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1).

Довідка видається за умови, що підприємець був своєчасно зареєстрований у відповідному територіальному управлінні Пенсійного фонду і справно сплачував страхові внески (проводилися відрахування з єдиного податку). У довідці зазначається, що підприємець був у визначений період платником єдиного податку. Відповідно до цієї довідки, підприємцю-єдиннику за період до 01.01.2004 р. під час розрахунку пенсії врахують лише стаж, оскільки гроші до Пенсійного фонду надходили і проводилася діяльність. Проте дохід врахований не буде. Це пов'язано з тим, що в законодавстві, яке діяло до 1 січня 2004 р., був відсутній порядок визначення розміру доходу в залежності від розміру відрахувань з єдиного податку до Пенсійного фонду, як це передбачено з 01.01.2004 р. Законом № 1058.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ (далі - Закон № 1058-ІУ) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІУ врегульовано Порядком.

За змістом підпункту «в» пункту 7 Порядку заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації.

Форма і зміст довідки визначені в додатку 1 до Порядку, згідно з яким довідка має бути встановленого зразка, в ній має бути зазначене нарахування страхових (єдиного) внесків, підстави видачі довідки, за які роки взяті особові рахунки та в обов'язковому порядку мають бути зазначені адреси знаходження первинних 131 документів, за якими можливо було б провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам

Пунктом 17 Порядку визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Довідка про розмір нарахованої заробітної плати, яка подається особою для перерахунку пенсії, повинна бути підтверджена необхідними первинними документам, а у випадку відсутності доказів достовірності такої довідки, органи пенсійного фонду мають право не брати її до уваги та не враховувати відомості зазначені у ній.

Отже, обов'язковою умовою для призначення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 17 березня 2015 року (справа № 21-11а15).

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що довідки, видані приватним підприємцем ОСОБА_2 14.03.2018 року , на підставі яких останній просить врахувати заробітну плату за період роботи з 01.03.1994 по 28.02.1999 року до складу пенсії, не відповідає вимогам, встановленим законом, оскільки не підтверджена деклараціями про доходи за вказаний період, за даними книги обліку доходів та витрат.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач не позбавлений права подати необхідні первинні документи разом з довідками про заробітну плату і повторно звернутись із заявою про включення нарахованої за вказаний період заробітної плати для обчислення пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, розглянута судом першої інстанції у спрощеному провадженні без виклику сторін, тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 лютого 2019 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В.