Справа № 186/78/19
Суддя: Кривошея С. С.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/78/19
Провадження №2-а/0186/5/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції Запорізької області 2-ї роти 4-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з адміністративною позовною заявою до інспектора Управління патрульної поліції Запорізької області 2-ї роти 4-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31 грудня 2018 року інспектором Управління патрульної поліції Запорізької області 2-ї роти 4-го батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №829086. Відповідно до даної постанови, його було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Як зазначено у постанові, він 31 грудня 2018 року о 02 годині 13 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Космічній, буд.140, міста Запоріжжя, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з'їзді з головної дороги на другорядну, на перехресті з круговим рухом, чим порушив п.9.2. б) ПДР - порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. На неодноразові його прохання надати будь які докази, начебто вчиненого адміністративного правопорушення, відповідач повідомив, що докази відсутні, а порушення правил дорожнього руху він бачив сам.

Відповідач незаконно зупинив його, не повідомивши про причину зупинки, просив пред'явити документи, потім страховий поліс, коли всі ці документи були надано, відповідач вигадав, що він вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

При цьому, відповідачем не було надано жодного доказу, що передбачені ст.251 КУпАП України, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність, чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказане правопорушення він не вчиняв.

Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Таким чином, відповідач фактично розгляд адміністративної справи не проводив, а після висловлювання звинувачень, почав складати постанову про застосування до нього адміністративного стягнення. В постанові, яку йому відправили поштою, був відірваний шматок п.8 і тому, не видно, яке стягнення накладене, про розмір штрафу, він здогадався прочитавши п.9 де вказано, що якщо він не сплатить вчасно штраф, то буде стягнуто подвійний штраф - 850 грн., тому, розмір штрафу, накладеного на нього становить 425,00 грн. Оскаржувана постанова ним не підписувалась.

Таким чином, відповідач, керуючись виключно власними припущеннями, а не доказами встановленими Законом, прийняв незаконне рішення у формі постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідач своїми діями грубо порушив статтю 19 Конституції та імперативні вимоги спеціальних відомчих нормативних актів, які передбачають умови та містять регулятивні норми, лише за наявності яких до водіїв може бути застосована адміністративна відповідальність.

Також, під час розгляду адміністративної справи відповідачем не були роз'яснені його права, що позбавило його скористатись своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Просить суд скасувати постанову серія ЕАВ №829086 інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області 2-ї роти 4-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, у позовні заяві просить суд розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції Запорізької області 2-ї роти 4-го батальйону лейтенант поліції ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не надав.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, відносно позивача інспектором Управління патрульної поліції Запорізької області 2-ї роти 4-го батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_2 31 грудня 2018 року року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 829086, згідно якої, 31 грудня 2018 року о 02 годині 13 хвилин, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, біля будинку №140 по вулиці Космічній, міста Запоріжжя, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зїзді з головної дороги на другорядку, на перехресті з круговим рухом, чим порушив п.9.2 б) ПДР України порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. На підставі даного порушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Диспозиція частини 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність водіїв за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Підпунктом «б» п.9.2., п.9.3, 9.4 ПДР України визначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

У разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

Сигнали початку руху від лівого краю проїзної частини, зупинки справа, повороту праворуч, перестроювання на смугу руху праворуч подаються правою рукою, витягнутою вбік, або лівою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

Подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50 - 100 м у населених пунктах і за 150 - 200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру).

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Так, з оспорюваної позивачем постанови вбачається, що він, у порушення п.9.2 б) ПДР України, не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зїзді з головної дороги на другорядну, на перехресті з круговим рухом.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

За змістом ч. 1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Порядок розгляду справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачений також Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376, відповідно до розділу ІV якої розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідач, не надав суду відзив на позовну заяву, заперечень проти вимог позивача та викладених ним обставин, не спростував приведені позивачем твердження.

Які докази відповідачем були враховані при встановлені вини позивача в порушенні п.9.2 б) Правил дорожнього руху, та застосування адміністративного стягнення, в тексті постанови не зазначено, і такі не повідомлені відповідачем суду.

Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не надав відзиву на позовну заяву, запису з нагрудної камери (відеореєстратора) та фотоматеріалів, які б давали суду можливість встановити виконання чи невиконання позивачем вимог п.9.2 б) Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене вище, відсутність доказів правомірності дій з боку відповідача, встановлені в судовому засіданні обставини, не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 31 грудня 2018 року серії ЕАВ №829086 є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 14, 77, 122, 123, 243, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції Запорізької області 2-ї роти 4-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №829086 від 31 грудня 2018 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції Запорізької області 2-ї роти 4-го батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно якої останнього визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.С. Кривошея.