Справа № 0840/3552/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3552/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,

секретар судового засідання Чорнов Є.С.

за участі представника позивача Євсеєнко В.В.

представника відповідача Радової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.10.2018 р. (суддя Калашник Ю.В., повне судове рішення складено 05.11.2018 р.) в справі № 0840/3552/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амбар Експорт БКВ» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Амбар Експорт БКВ» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.07.2018 р. № про відмову у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по податковій декларації за квітень 2018 р. на суму 113077 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.10.2018 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.07.2018 р. № , прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянтом зазначено, що про не прийняття до уваги судом першої інстанції, що порушення податкового законодавства контрагентом позбавляють позивача права на податковий кредит та бюджетне відшкодування. Судом першої інстанції також не враховано встановлення в ході перевірки відсутності в декларації з податку на додану вартість за квітень 2018 р. відомостей про сплату від'ємного значення по постачальнику ТОВ «Маліновка» (і.п.н. 41) в сумі 18424,31 грн., по постачальнику ТОВ «Придонецьке» (і.п.н. ) в сумі 8,57 грн., що позивач не є отримувачем товарів (послуг) за квітень 2018 р. на суму податку на додану вартість 222298,55 грн., що стало підставою для висновку про завищення позивачем від'ємного значення з податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за квітень 2018 р. на суму 113077 грн. Позивачем до розшифровки суми від'ємного значення з податку на додану вартість суми податку у складі попередньої оплати за товар включено суми податку на додану вартість за квітень 2018 року, а у квітні 2018 року позивач не був отримувачем товару від відповідних контрагентів, а тому суми податку на додану вартість не підлягають бюджетному відшкодуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Амбар Експорт БКВ» з питання достовірності нарахування від'ємного значення з податку на додану вартість за квітень 2018 року, за результатами якої складено акт перевірки №400/08-01-12-02/40921939 від 11.07.2018, яким встановлено порушення позивачем вимог п. 200.1, пп. б), в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від'ємне значення з податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за квітень 2018 року, на суму податку на додану вартість 113077 грн., в результаті чого відсутнє право на врахування суми від'ємного значення 113077 грн. при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість та отримання даної суми бюджетного відшкодування за квітень 2018 року; занижено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) (р.21), на суму 113077грн.

Висновки контролюючого органу обґрунтовані встановленням, що позивач не є отримувачем товарів за квітень 2018 року, сума від'ємного значення включена до розшифрованої суми від'ємного значення у складі попередньої оплати за товар, а тому позивач не має права на бюджетне відшкодування.

25.07.2018 р. відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення форми «В3», яким позивачу відмовлено у врахування від'ємного значення у розмірі 113077 грн. за квітень 2018 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковим кодексом України не висувається такої обов'язкової вимоги, як отримання товару, для віднесення суми до податкового кредиту; набуття статусу покупця (отримувача) товарів як сторони господарської операції правочину не пов'язано із моментом отримання самого товару.

Суд вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДФС проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Амбар Експорт БКВ» з питання достовірності нарахування від'ємного значення з податку на додану вартість за квітень 2018 р., за результатами якої складено акт № 400/08-01-12-02/40921939 від 11.07.2018 р., висновками якого встановлено порушення п. 200.1, пп. «б», «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від'ємного значення з податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (п. 20.2.1) за квітень 2018 р. на суму податку на додану вартість 113077 грн., в результаті чого відсутнє право на врахування суми від'ємного значення 113077 грн. при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість та отримання даної суми бюджетного відшкодування за квітень 2018 р.; занижено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) на суму 113077 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки 25.07.2018 р. ГУ ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення № про відсутність права на отримання ТОВ «Амбар Експорт БКВ» бюджетного відшкодування за квітень 2018 р. та відсутність права на врахування такої суми від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку в розмірі 113077 грн.

За змістом акту перевірки підставою відмови у наданні бюджетного відшкодування та висновку про відсутності права на врахування суми від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування за квітень 2018 р. в розмірі 113077 грн. є встановлення в ході перевірки, що позивач не є отримувачем товарів у квітні 2018 р., сума від'ємного значення включена до розшифрованої суми від'ємного значення у складі попередньої оплати за товар, а тому позивач не має права на бюджетне відшкодування.

Тобто, спірним питанням є правомірність формування позивачем від'ємного значення суми податку на додану вартість та складу суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, в тому числі, за рахунок суми податку на додану вартість, сплаченої позивачем у складі попередньої оплати за товар, який не поставлений.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначається статтею 200 Податкового кодексу України.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За приписами пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Позивач відніс спірні суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту за першої подією - датою списання коштів з банківського рахунку на оплату товарів, як передбачено п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу.

Відповідно, позивачем із дотриманням приписів п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу розраховано від'ємне значення суми податку на додану вартість.

При цьому податкове законодавство не містить приписів щодо заборони формування від'ємного значення з податку на додану вартість від факту отримання товару, про що правильно зазначено судом першої інстанції.

Таким чином, суд погоджує висновок суду першої інстанції про неправомірність спірного податкового повідомлення-рішення.

Апелянтом в апеляційній скарзі не приведено жодного доводу у спростування висновків суду першої інстанції. Апеляційна скарга повторює зміст акту перевірки, висновки якого спростовані приведеними вище нормами права.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.10.2018 р. в справі № 0840/3552/18 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.10.2018 р. в справі № 0840/3552/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амбар Експорт БКВ» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 25.02.2019 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.02.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш