Справа № 855/52/19
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2019 року

Київ

справа №855/52/19

адміністративне провадження №А/9901/42/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т.Г.,

суддів - Білоуса О.В., Данилевич Н.А.

за участю:

секретаря судового засідання - Головко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі за позовом кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 до кандидата на пост Президента України ОСОБА_4, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» про визнання протиправними дій та встановлення факту використання коштів не за рахунок коштів виборчого фонду, а за рахунок інших коштів,

у с т а н о в и в :

Кандидат на пост Президента України ОСОБА_3 20.02.2019 звернулась до Шостого апеляційного адміністративного суду із позовом до кандидата на пост Президента України ОСОБА_4, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1», в якому просила :

встановити факт використання кандидатом на пост Президента України ОСОБА_4 при фінансуванні передвиборчої агітації, крім коштів свого виборчого фонду, інших коштів.

визнати протиправними дії кандидата на пост Президента України ОСОБА_4 щодо проведення передвиборної агітації з порушенням вимог Закону України «Про вибори Президента України».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що витрати на зйомку та трансляцію телепередачі «Ліга Сміху» 4 сезон 12 епізод були здійснені не за кошти виборчого фонду відповідача, що є порушенням вимог Закону України «Про вибори Президента України».

Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у задоволенні позову кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не замовляв виготовлення телепередачі «Ліга Сміху» та не оплачував виготовлення та/або демонстрацію в ефірі цієї телепередачі 15 лютого 2019 року. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач звертався з дорученням до інших осіб з проханням стосовно сплати будь-яких коштів на виготовлення та/або демонстрування телепередачі «Ліга Сміху» матеріали справи не містять, а позивачем не надано. За таких обставин суд дійшов висновку, що передвиборча агітація в розумінні ст. 58 Закону України «Про вибори Президента України» відсутня.

Також суд зазначив, що відповідач в телепередачі «Ліга Сміху» 4 сезон 12 епізод реалізовував своє право на професію, яке гарантовано ст. 43 Конституції України. Зважаючи на те, що випуски передачі «Ліга Сміху» почали транслюватися в ефірі задовго до початку виборчого процесу чергових виборів Президента України, що не вимагає від кандидатів припинення здійснення ними їхньої професійної діяльності.

Окрім того, наданий позивачем відеоматеріал свідчить про те, що вищевказані гасла демонструвалися з боку інших учасників телепрограми «Ліга Сміху».

У зв'язку з викладеним, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що відповідачем не було допущено порушень вимог Закону України «Про вибори Президента України» в частині проведення передвиборної агітації.

Не погоджуючись із таким рішенням позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що 15 лютого 2019 року о 20:35 год. на телеканалі « 1+1» транслювалась передача «Ліга Сміху» 4 сезон 12 епізод. Також вказану передачу ретранслювали і оператори кабельного телебачення та відеосервіси онлайн-телебачення в мережі Інтернет, зокрема найбільший у східній Європі відео сервіс онлайн-телебачення «Megogo». Позивач зазначає, що під час трансляції вказаної телепередачі були оприлюднені заклики голосувати за відповідача. Так, один з учасників передачі - капітан команди «Прозрачный гонщик» (надалі - учасник) надав відповідачу пакет з написом «Голосуй за ОСОБА_4!». Відповідач підняв пакет та продемонстрував присутнім глядачам та телеглядачам напис «Голосуй за ОСОБА_4!». Після цього відповідач повернув пакет учаснику, який також продемонстрував його присутнім та зазначив: «Боже мой! Какая избирательная кампания. Гречка уже сварена».

На думку позивача, заклик (гасло) «Голосуй за ОСОБА_4!» безумовно є передвиборною агітацією відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про вибори Президента України», оскільки прямо спонукає виборців голосувати за відповідача. Тому трансляція програми в частині, яка містить вказаний заклик (гасло) в період виборчого процесу, мала здійснюватись за рахунок коштів виборчого фонду відповідача.

Також апелянт стверджує, що висновок суду першої інстанції про необхідність встановлення фактів передвиборної агітації «під час проведення спірного заходу» не відповідає обставинам справи та підставі позовних вимог, оскільки підставою позову стало здійснення передвиборної агітації не в формі фактичного проведення фіналу «Ліга Сміху», а в формі трансляції 15 лютого 2019 року, тобто в період виборчого процесу.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції було порушено права позивача брати участь у судовому засіданні.

До апеляційної скарги представником позивача додано клопотання, в якому вона просила Суд витребувати у третьої особи - ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» наступні докази: запис трансляції телепередачі «Ліга сміху», яка була здійснена ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» 15.02.2019 року з 20:35 по 22-30; засвідчену копію угоди, на підставі якої Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ "СТУДІЯ 1+1" набуло прав трансляції телепередачі "Ліга сміху" 15.02.2019.

В обґрунтування клопотання зазначила, що кандидат на пост Президента України ОСОБА_4 стверджує про свою непричетність до трансляції передачі «Ліга сміху» на телеканалі 1+1, хоча був особисто задіяний у створенні відповідного продукту для телебачення і тому, на думку представника позивача, володіє певними авторськими правами на цей продукт, що включає в себе право дозволяти його трансляцію.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки вважає доводи позивача безпідставними, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідачем не було порушено норм ч.4 ст.58, п.3 ч.4. ст.3, ч.1 ст.41 Закону України «Про вибори Президента України», оскільки він не оплачував заходи та матеріали передвиборної агітації іншими коштами, окрім коштів виборчого фонду, а також не звертався до інших осіб з дорученням чи проханням стосовно сплати будь-яких коштів на виготовлення та/або розповсюдження матеріалів чи програм передвиборної агітації. Також вказує, що відповідач не замовляв виготовлення телепередачі «Ліга Сміху» та не оплачував виготовлення та/або демонстрування в ефірі цієї телепередачі 15 лютого 2019 року. Відповідач не звертався до інших осіб з дорученням чи проханням стосовно сплати будь-яких коштів на виготовлення та/або демонстрування телепередачі «Ліга Сміху». Таким чином, кандидат на пост Президента України ОСОБА_4 не несе відповідальності за зміст цієї телепрограми.

Позивачем було надано відповідь на відзив, у якому зазначено, що твердження та аргументи відповідача, наведені у відзиві є такими, що не спростовують доводів та вимог апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги апеляційної скарги та клопотання про витребування доказів в частині витребування угоди, на підставі якої Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ "СТУДІЯ 1+1" набуло прав трансляції телепередачі "Ліга сміху" 15.02.2019, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення, за змістом аналогічні тим, які зазначені у відзиві, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим.

Верховним Судом здійснюється розгляд справи за відсутності представників третьої особи, з огляду на їх належне повідомлення та стислі строки розгляду справ такої категорії, відповідно до норм КАС України.

Заслухавши головуючого, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини шостої 6 статті 103 Конституції України порядок проведення виборів Президента України встановлюється законом.

Спеціальним законом в Україні, який регламентує порядок проведення виборів Президента України є Закон України «Про вибори Президента України» від 05.03.1999 № 474-XIV (далі - Закон № 474-XIV).

За змістом частин 1, 3 статті 3 Закону № 474-XIV вибори Президента України є рівними: громадяни України беруть участь у виборах на рівних засадах.

Усі кандидати на пост Президента України мають рівні права і можливості брати участь у виборчому процесі.

Згідно частини 4 статті 3 Закону № 474-XIV рівність прав і умов участі у виборчому процесі забезпечується:

забороною привілеїв чи обмежень кандидатів на пост Президента України за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками;

забороною втручання органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування у виборчий процес, за винятком випадків, передбачених цим Законом;

забороною використання для фінансування передвиборної агітації інших коштів, крім коштів Державного бюджету України та коштів виборчих фондів кандидатів на пост Президента України;

рівним та неупередженим ставленням органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, їх службових та посадових осіб до кандидатів на пост Президента України;

рівним та неупередженим ставленням засобів масової інформації до кандидатів на пост Президента України.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону № 474-XIV виборчий процес здійснюється на засадах:

законності та заборони незаконного втручання будь-кого у цей процес;

політичного плюралізму та багатопартійності;

публічності та відкритості виборчого процесу;

рівності всіх кандидатів на пост Президента України;

рівності прав партій - суб'єктів виборчого процесу;

свободи передвиборної агітації, рівних умов доступу кандидатів на пост Президента України до засобів масової інформації;

неупередженості органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, закладів, установ і організацій, їх керівників, інших посадових і службових осіб до кандидатів на пост Президента України, партій.

Згідно частини 3 статті 17 Закону № 474-XIV виборчий процес чергових виборів Президента України розпочинається за дев'яносто днів до дня голосування. Центральна виборча комісія оголошує про початок виборчого процесу шляхом прийняття рішення не пізніш як за дев'яносто один день до дня голосування.

Частиною першою статті 57 Закону № 474-XIV передбачено, що передвиборна агітація розпочинається кандидатом на пост Президента України наступного дня після дня його реєстрації Центральною виборчою комісією і закінчується о 24 годині останньої п'ятниці перед днем виборів.

За змістом частини першої статті 58 Закону № 474-XIV передвиборна агітація - це здійснення будь-якої діяльності з метою спонукання виборців голосувати за або не голосувати за певного кандидата на пост Президента України. Передвиборна агітація може здійснюватися у будь-якій формі та будь-якими засобами, що не суперечать Конституції України та законам України.

Передвиборна агітація може проводитися у таких формах:

проведення зборів громадян, інших зустрічей з виборцями;

проведення мітингів, походів, демонстрацій, пікетів;

проведення публічних дебатів, дискусій, "круглих столів", прес-конференцій стосовно положень передвиборних програм та політичної діяльності партій - суб'єктів виборчого процесу чи політичної діяльності кандидатів на пост Президента України;

оприлюднення в друкованих та аудіовізуальних (електронних) засобах масової інформації політичної реклами, виступів, інтерв'ю, нарисів, відеофільмів, аудіо- та відеокліпів, інших публікацій та повідомлень;

розповсюдження виборчих листівок, плакатів та інших друкованих агітаційних матеріалів чи друкованих видань, в яких розміщено матеріали передвиборної агітації;

розміщення друкованих агітаційних матеріалів чи політичної реклами на носіях зовнішньої реклами;

проведення концертів, вистав, спортивних змагань, демонстрації фільмів та телепередач чи інших публічних заходів за підтримки партії - суб'єкта виборчого процесу чи кандидата на пост Президента України, а також оприлюднення інформації про таку підтримку;

публічні заклики голосувати за або не голосувати за кандидата на пост Президента України або публічні оцінки діяльності кандидата на пост Президента України;

встановлення агітаційних наметів;

в інших формах, що не суперечать Конституції України та законам України.

Згідно частини 2 статті 58 Закону № 474-XIV громадяни України мають право вільно і всебічно обговорювати передвиборні програми кандидатів на пост Президента України, політичні, ділові та особисті якості кандидатів, вести агітацію за або проти кандидатів.

Відповідно до частини 4, 5 статті 58 Закону № 474-XIV передвиборна агітація здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, що виділяються на підготовку і проведення виборів, для цілей, визначених цим Законом, та коштів виборчих фондів кандидатів на пост Президента України.

Передвиборна агітація за рахунок коштів Державного бюджету України, що виділяються на підготовку і проведення виборів, здійснюється з додержанням принципу рівних умов надання кандидатам на пост Президента України однакових друкованих площ у друкованих засобах масової інформації та ефірного часу на радіо і телебаченні.

Статтею 37 Закону № 474-XIV визначено, що витрати на підготовку та проведення виборів Президента України здійснюються виключно за рахунок коштів Державного бюджету України, виділених на підготовку та проведення виборів Президента України, та коштів виборчих фондів кандидатів на пост Президента України.

Кандидат на пост Президента України, зареєстрований Центральною виборчою комісією, для фінансування передвиборної агітації зобов'язаний утворити свій виборчий фонд, що формується в порядку, встановленому цим Законом.

Фінансування передвиборних агітаційних заходів чи матеріалів передвиборної агітації з джерел, не передбачених частиною другою цієї статті, незалежно від наявності погодження з партіями - суб'єктами виборчого процесу чи кандидатами на пост Президента України, забороняється.

Згідно частини 10 статті 64 Закону № 474-XIV включення до інформаційних теле-, радіопрограм передвиборних агітаційних матеріалів кандидатів на пост Президента України або політичної реклами забороняється. Політична реклама повинна бути відокремлена від інших матеріалів і означена як така.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Центральної виборчої комісії від 30 січня 2019 року №153 ОСОБА_4 зареєстровано кандидатом на пост Президента України в чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року.

Постановою Центральної виборчої комісії від 07 лютого 2019 року №255 ОСОБА_3 зареєстровано кандидатом на пост Президента України в чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року.

Так, 15 лютого 2019 року о 20:35 год. на телеканалі « 1+1» транслювалась передача «Ліга Сміху» 4 сезон 12 епізод.

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, зйомки цієї передачі відбувалися у серпні 2018 року, тобто до початку виборчого процесу виборів Президента України 31 березня 2019 року, що не заперечувалося представником позивача. Вперше, зі слів представника відповідача, опублікування даного відеоролику у мережі Інтернет відбулося у жовтні 2018 року. Також додатково пояснив, що угода, на підставі якої Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ "СТУДІЯ 1+1" набуло прав трансляції телепередачі "Ліга сміху" 15.02.2019 року, між відповідачем та третьою особою не укладалася. В зв'язку з цим Верховний Суд протокольною ухвалою від 25 лютого 2019 року відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про витребування вищезазначеного документа.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції встановлено та не спростовано в суді апеляційної інстанції, що транслювання телепередачі «Ліга сміху» 15.02.2019 року на телеканалі « 1+1», здійснювалося не за рахунок коштів виборчого фонду відповідача та ним не оплачувалося.

Також, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом, з оглянутого відеоролику (а.с.21), не встановлено будь-яких порушень в розумінні ст.58 Закону України «Про вибори Президента України», оскільки даний відеоролик не можна віднести до передвиборної агітації, з огляду на час його зйомки та відсутності будь-яких закликів його учасників голосувати за відповідача саме, як за кандидата на виборах Президента України, що відбудуться 31 березні 2019 року.

Крім того, судом апеляційної інстанції не встановлено факту використання кандидатом на пост Президента України ОСОБА_4 при фінансуванні передвиборчої агітації, крім коштів свого виборчого фонду, інших коштів.

З урахуванням встановлених вище обставин та нормативного регулювання спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не було допущено порушень вимог Закону №474-XIV в частині проведення передвиборної агітації.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог кандидата на пост Президента України ОСОБА_3.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції було порушено права позивача брати участь у судовому засіданні, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно статті 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Отже, позивач про час, дату та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, проте у судове засідання не з'явилася з незалежних від суду причин, що в судовому засіданні підтвердила сама представник позивача.

Крім того, факт перебування позивача у приміщенні суду та подання клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.42), яке зареєстроване о 14:06 год. 21.02.2019 року, тобто перед початком судового засідання, яке розпочалося об 14:09 год. 21.02.2019 року, свідчить про те, що позивач була обізнана про час та місце судового засідання та мала можливість скористатися всіма належними їй процесуальними правами.

Стосовно решти доводів, викладених у апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає, що такі не спростовують правомірності висновків, викладених в оскаржуваному рішенні Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року, та не впливають на правильність вирішення справи по суті.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів визнає, що рішення суду першої інстанції, яке є предметом перегляду в цій справі, законним та обґрунтованим, його висновки відповідають нормам матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування чи зміни оскарженого рішення суду - відсутні.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 271, 272, 277, 278, 310, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року залишити без задоволення.

Рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі № 855/52/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

Н. А. Данилевич