Справа № 1740/2181/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 лютого 2019 року

Київ

справа №1740/2181/18

адміністративне провадження №К/9901/4441/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Пасічник С.С.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.09.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі № 1740/2181/18 за позовом фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

14.02.2019 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.09.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019.

Фізична особа- підприємць ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.03.2018 №0146334/5002-1705 на суму 8211,20 грн., від 06.03.2018 №0- 1712 на суму 8252,80 грн. та № -1712 на суму 5312,00 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.09.2018 залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 у задоволені позову відмовлено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Фізична особа- підприємць ОСОБА_2 є власником частини адміністративного приміщення та двох магазинів промислової групи товарів загальна площа, яких складає 518,02кв.м.

28.03.2018 Головне управління ДФС у Рівненській області винесло податкове повідомлення-рішення №0146334/5002-1705, яким визначило скаржнику податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості, за 2017 рік в сумі 8211,20 грн та податкові повідомлення-рішення: №0-1712, яким позивачу донараховано грошове зобов'язання у сумі 8252,80 грн., №-1712 на суму 5312,00 грн.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що при визначенні позивачу зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки по об'єктах нежитлової нерухомості з застосуванням розрахунку ставки податку встановленої рішенням Дубровицькою міською радою №332 від 16 лютого 2017 року Головне управління ДФС у Рівненській області діяло правомірно.

Оскільки Податковим кодексом України встановлено обов'язок громадянина сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік незалежно від термінів прийняття рішення органу місцевого самоврядування про встановлення відповідних податків і зборів та їх елементів, а тому оскаржувані податкові повідомлення - рішення не підлягають скасуванню

Фізична особа- підприємць ОСОБА_2 не погодившись з судовими рішеннями, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою на на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.09.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі № 1740/2181/18, в якій просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове судове рішення, згідно з яким задовольнити позов.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №857/2950/18 є вимога про скасування податкових повідомлень-рішень від 28.03.2018 №0146334/5002-1705, від 06.03.2018 №0- 1712 та № -1712 на загальну суму 96051,20 грн.

Отже рішення рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.09.2018 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі № 1740/2181/18 - не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.09.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі № 1740/2181/18.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.А. Гончарова

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду