Справа № 266/4889/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 266/4889/16-а

адміністративне провадження № К/9901/18644/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Берназюка Я. О., Кравчука В. М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу № 266/4889/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя (суддя Д'яченко Д. О.) від 25 травня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Блохіна А. А., Гаврищук Т. Г., Сухарька М. Г.) від 26 липня 2017 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. 23 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду с позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя, в якому просив:

- визнати незаконною та скасувати відмову відповідача в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку по Списку № 1 відповідно до п. 2 розділу 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та за нормами п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов'язати відповідача здійснити призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням віку по Списку № 1 з урахуванням періодів роботи з 29 січня 1990 року по 07 травня 1996 року на посаді підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток в ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» та з 30 липня 1996 року по 31 грудня 1997 року на посаді слюсаря-ремонтника в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів», відповідно до вимог п. 2 розділу 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та заяви від 04 жовтня 2016 року.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з 29 січня 1990 року по 07 травня 1996 року працював на підприємстві ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» на посаді підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток, а з 30 липня 1996 року по 31 грудня 1997 року на посаді слюсаря ремонтника в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів» - весь період роботи є пільговим, що в сукупності дає право на призначення пенсії за віком за Списком № 1 зі зниженням пенсійного віку.

04 жовтня 2016 року він звернувся до УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте відповідачем відмовлено йому у призначенні пенсії у зв'язку з тим, що підприємства ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» та ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів» знаходяться на територій непідконтрольній Україні та не пройшли перереєстрацію відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 295 в населених пунктах, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Зазначену відмову відповідача вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Діями, що полягають у відмові в прийнятті документів, порушено охоронювані Конституцією та законами України його право на соціальний захист.

3. Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 25 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії;

- скасовано рішення відповідача від 13 жовтня 2016 року № 2573 про відмову в призначенні позивачу з 04 жовтня 2016 року пільгової пенсії за віком за Списком № 1 зі зниженням віку відповідно до п. « 2» розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов'язано відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи з 29 січня 1990 року по 07 травня 1996 року на посаді підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток в ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська», з 20 липня 1996 року по 31 грудня 1997 року на посаді слюсаря-ремонтника в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів»; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить:

- зупинити виконання постанови Приморського районного суду м. Маріуполя від 25 травня 2017 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року до розгляду касаційної скарги відповідача;

- скасувати постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 25 травня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року;

- прийняти нове рішення нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою; відмовлено Управлінню Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя у задоволенні клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень.

6. 14 вересня 2017 року до Вищого адміністративного суду України від ОСОБА_2 надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 25 травня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року - без змін.

7. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9. 08 лютого 2018 року касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 25 травня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі № 266/4889/16-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

10. Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2019 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Як свідчать матеріали справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивач - ОСОБА_2, відповідно до записів його трудової книжки, з 29 січня 1990 року по 01 червня 1990 року працював у якості учня підземного гірничого по ремонту чорних виработок з повним робочим днем у шахті в ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» та з 01 червня 1990 року по 07 травня 1996 року у якості підземного гірничого по ремонту чорних виработок з повним робочим днем у шахті; в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів» з 30 липня 1996 року по 31 грудня 1997 року у якості слюсаря ремонтника.

12. 04 жовтня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

13. Для підтвердження трудового стажу позивачем були надані наступні документи:

- за період роботи в ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська»: пільгову довідку від 20 листопада 2014 року за № 298; довідку від 20 листопада 2014 року про перейменування підприємства; довідку від 20 листопада 2014 року № 118 про спуски у шахту; копію особистої картки ОСОБА_2 форми т-2; копію наказу від 20 липня 1995 року № 579 по Шахтоуправління «Куйбишивське» про результати атестації робочих місць;

- за період роботи в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів»: пільгову довідку від 20 вересня 2016 року № 227; архівну довідку від 20 вересня 2016 року № 229; довідку від 20 вересня 2016 року № 228 про нарахування заробітної плати; копію особистої картки ОСОБА_2 форми т-2; копію наказу від 25 травня 1994 року № 82 по Донецькому державному заводу хімічних реактивів» про результати атестації робочих місць; копії розрахункових листів на ім'я ОСОБА_2

14. Рішення УПФУ України в Приморському районі м. Маріуполя Донецькій області Донецької області від 13 жовтня 2016 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, з огляду на недостатність необхідного пільгового стажу. Загальний стаж ОСОБА_2 становить 18 рокі 11 місяців 26 днів, пільговий стаж відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не підтверджено. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 29 січня 1990 року по 07 травня 1996 року на посаді підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток в ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» та з 30 липня 1996 року по 31 грудня 1997 року на посаді слюсаря ремонтника в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів».

15. Вважаючи зазначене рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що відповідач, не зараховуючи до пільгового стажу певні періоди роботи позивача, а саме: з 29 січня 1990 року по 07 травня 1996 року на посаді підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток в ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» та з 30 липня 1996 року по 31 грудня 1997 року на посаді слюсаря ремонтника в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів», діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення та вийшов за межі своїх повноважень. А отже оскаржене рішення відповідача є незаконним, та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах і підлягає скасуванню.

17. Суди попередніх інстанцій відхилили доводи відповідача щодо неможливості зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи в ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» та в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів», у зв'язку із тим, що підприємства, знаходиться на тимчасово окупованій території, оскільки чинним законодавством України не встановлено прямої заборони на використання документів, виданих підприємствами, що наразі знаходяться на тимчасово неконтрольованій території України, а відтак посилання відповідача на неможливість взяття до уваги документів, які надавалися позивачем для підтвердження трудового стажу суди визнали неправомірним.

18. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя призначити йому пенсію на пільгових умовах відповідно п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», суди попередніх інстанцій зазначили, що оскільки після скасування судом рішення відповідача від 13 жовтня 2016 року № 2573 та прийняття рішення про зарахування до стажу роботу періоду роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, питання про призначення пенсії на пільгових умовах має бути повторно розглянуто Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя, відповідно до встановленого законом порядку.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

19. У касаційній скарзі скаржник зазначав, що станом на дату подання позивачем заяви із пакетом документів йому неможливо було призначити пенсію у зв'язку з відсутністю необхідного страхового пільгового стажу по списку № 1, тому Управлінням Пенсійного фонду в Приморському районі м. Маріуполя 13 жовтня 2016 року було винесено рішення № 2573 про відмову ОСОБА_2 у в призначенні пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

21. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

22. Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

23. Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

24. Відповідно до п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

25. Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

26. Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

27. При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки № 1 і № 2 чинні на період роботи позивача, відповідно до яких, професія позивача, на яких він працював у спірні періоди, відносяться до Списку № 1.

28. Згідно п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

29. Як свідчать матеріали справи, позивачем до пенсійного органу для призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII подано всі необхідні документи, які підтверджують те, що позивач у період з 29 січня 1990 року по 07 травня 1996 року працював на посаді підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток в ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» та з 30 липня 1996 року по 31 грудня 1997 року на посаді слюсаря-ремонтника в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів».

30. За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що оскільки позивач має необхідний пільговий стаж для призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII, який підтверджено, зокрема, записами його трудової книжки та відповідними уточнюючими довідками, дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком є протиправними.

31. Водночас, як вірно зазначили суди попередніх інстанцій, та обставина, що ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» та ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів» знаходяться на непідконтрольній українській владі території, у зв'язку з чим, відповідач не має можливості перевірити достовірність видачі ним уточнюючих довідок про пільговий характер роботи позивача, не спростовує наявність у останнього пільгового стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах.

32. Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для їх задоволення у зв'язку із скасування судом рішення Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя від 13 жовтня 2016 року № 2573, а тому питання про призначення пенсії на пільгових умовах має бути повторно розглянуто Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя, відповідно до встановленого законом порядку.

33. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про часткове задоволення позовних вимог.

34. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

35. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

36. З огляду на наведене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

37. Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 25 травня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя Я. О. Берназюк

Суддя В. М. Кравчук