Справа № 808/3518/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 грудня 2018 року Справа № 808/3518/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., за участю секретаря судового засідання Фесик А.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Енергодарської міської ради Запорізької області

до Головного державного інспектора з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області

про скасування акту перевірки та припису,

ВСТАНОВИВ:

Енергодарська міська рада Запорізької області (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовоною заявою до Головного державного інспектора з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_1 (далі відповідач1), Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі відповідач2), в якому позивач просить суд:

-скасувати акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 08-10-0022/0888 від 12.10.2016, складений головним державним інспектором з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_1;

-скасувати припис №08-10-0022/0440, складений 12.10.2016 головним державним інспектором з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_1.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем1 складений акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 12.10.2016 № 08-10-0022/0888, в якому зафіксовано порушення Енергодарською міською радою Запорізької області законодавства про працю, а саме відповідно до розпорядження міського голови від 19.07.2016 №22-кп, ОСОБА_2 директора КП "Ритуал" звільнено 01.08.2016 у зв'язку з закінченням строку контракту. Враховуючи те, що строк дії контракту встановлено по 31.07.2016, а звільнення відбулося 01.08.2016, на думку перевіряючих це є порушенням п. 2 ч.1 ст. 36 КЗпП України. Однак, позивач не погоджується із таким висновком, а тому акт перевірки та винесений на його підставі припис позивач вважає безпідставними та необґрунтованими. Просить позов задовольнити.

Відповідач1 заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у запереченнях на позовну заяву (вх. №1481 від 19.01.2017). Вказує, що він як головний інспектор, діяв виключно у відповідності до чинного законодавства України. З огляду на викладене просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Відповідач2 позов не визнає з підстав, викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов (вх. №38108 від 23.11.2018). Вказує, що організація та проведення відповідачем державного нагляду за додержанням законодавства про працю повністю ґрунтується на нормах законодавства. Стверджує, що в ході перевірки будо встановлено та відображено в Акті перевірки №08-10-0022/0888 порушення позивачем п.2 ч.1 ст. 36, ч. 39-1, ч. 2 ст. 23 КЗпП України, а саме строк дії контракту гр. ОСОБА_2 директора КП «Ритуал» встановлено по 31.07.2016, однак звільнено його 01.08.2016, тобто після закінчення строку дії контракту. Крім того, щодо вимоги позивача про скасування Акту перевірки зазначає, що акт перевірки сам по собі не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні ст. 19 КАС України та не тягне для позивача негативні наслідки. Просить повністю відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 26.12.2016 відкрито провадження у справі (с. Семененко М.О.) та призначено судове засідання на 19.01.2017.

19.01.2017 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №316/1206/16-ц.

29.08.2017 розпорядженням керівника апарату суду від 29.08.2017 №183, у звязку із закінченням строку повноважень щодо здійснення правосуддя суддею Семененко Мариною Олександрівною, призначено повторний розподіл справ за результатом якого, справу передано для розгляду судді Стрельніковій Н.В.

22.10.2018 поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 20.11.2018 без повідомлення (виклику) сторін.

За приписами ч.1 ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно із пунктом 10 ч. 1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

12.10.2016 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_1 на підставі наказу ГУ Держпраці у Запорізькій області від 21.09.2016 №1337, направлення на перевірку від 07.10.2016 №915 проведено позапланову перевірку дотримання законодавства про працю в Енергодарській міській раді Запорізької області.

За результатом перевірки складено Акт №08-10-0022/0888 від 12.10.2016, в якому зафіксовано порушення п.2 ч. 1 ст. 36, ч. 1 ст. 39-1, ч. 2 ст. 23 КЗпП України, а саме: перевіркою встановлено, що станом на 12.10.2016 в Енергодарській міській раді Запорізької області порушується законодавство про працю. Так розпорядженням міського голови Енергодарської міської ради від 19.07.2016 №22-кп, ОСОБА_2 директор КП «Ритуал» був звільнений 01.08.2016 у звязку з закінченням строку контракту. Враховуючи те, що строк дії контракту встановлено по 31.07.2016 в цей день трудовий договір з ОСОБА_2 не припинено та звільнення відбулося 01.08.2016 (а.с. 11-19).

12.10.2016 відповідачем прийнято Припис №08-10-0022/0440 (а.с. 20).

Не погоджуючись із висновком Акту перевірки та прийнятим на його підставі приписом, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон України №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

У відповідності до ч. 5 ст. 2 Закону України №877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи (в тому числі, органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення), що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення відповідачем перевірок додержання законодавства з питань праці, була встановлена на час виникнення правовідносин Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого Міністерством соціальної політики України від 02.07.2012 р. № 390 (далі Порядок №390).

Щодо вимоги позивача про скасування акту перевірки, суд вважає її необгрунтованою з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 390 проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.

Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

У відповідності до п. 7 Порядку № 390 за результатами перевірки складається акт перевірки.

Отже, суд звертає увагу, що оформлення результатів перевірки актом з викладенням фактів порушення особою законодавства, встановлених під час здійснення такої перевірки, відноситься до повноважень органу, що проводить перевірку. Дії по складанню акта перевірки є частиною процесу реалізації перевіряючим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством. Крім того, обставини, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій посадових осіб контролюючого органу, вчинених в процесі перевірки.

За таких обставин предметом судового оскарження може бути виключно результат реалізації повноваження контролюючого органу (акти індивідуальної дії, а саме рішення контролюючого органу, припис, рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, постанова про накладення штрафних санкцій, тощо), а не процес реалізації його повноважень.

Акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень та не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота яких перевірялася, а тому не може бути оскаржений у суді, а тому у задоволенні вимоги позивача про скасування акту слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про скасування припису №08-10-0022/0440 складеного 12.10.2016.

Пунктом 7 Порядку № 390 було передбачено, що у разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Так, за результатами перевірки позивача на підставі Акту №08-10-0022/0888 від 12.10.2016 відповідачем винесено Припис №08-10-0022/0440 складений 12.10.2016 (а.с. 20).

Разом із тим, зміст вказаного припису не містить вимог про усунення виявлених порушень, а містить лише напис наступного змісту: «В подальшому не порушувати вимоги п.2 ч. 1 ст. 36, ч. 1 ст. 39-1, ч. 2 ст. 23 КЗпП України», що не відповідає вимогам Порядку № 390.

Крім того, щодо виявленого в ході перевірки порушення, то оцінку його правомірності надано у справі №316/1206/16 (провадження №22-ц/778/2326/17), що розглядалась Енергодарським міським судом Запорізької області за позовом ОСОБА_3 до Енергодарського міського голови ОСОБА_4, Комунального підприємства «Ритуал» Енергодарської міської ради про визнання контракту укладеним на невизначений строк, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Так, рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 03.08.2017 по справі №316/1206/16 (провадження №22-ц/778/2326/17) зроблені наступні висновки:

«Згідно ч. 1 ст. 39-1 КЗпП України, якщо після закінчення строку трудового договору трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Але, як встановлено, Енергодарський міський голова ОСОБА_4 листом № 01-01-51/2021 від 19 травня 2016 року попередив позивача про закінчення строку дії контракту 31 липня 2016р., а вже 19.07.2016р. видав розпорядження про звільнення позивача.

Тому про продовження строку дії контракту на невизначений строк в даному випадку не може бути мови, оскільки це можливо тільки за умови, що обидві сторони не вимагають припинення трудових відносин.

Крім того, вказується стороною позивача на те, що він мав бути звільненим 31.07.2016р., а не 01.08.2016р.

Між тим, такі ствердження не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах статті 241-1 КЗпП.

Відповідно до ст. 241-1 Кодексу законів про працю України строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, то строк закінчується в останній день цього місяця. Строк, обчислюваний тижнями, закінчується у відповідний день тижня. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день.

У цій справі контракт діяв з 01 серпня 2013р. по 31 липня 2016р., яке припадало на вихідний день. Тому звільнення ОСОБА_2 відбулось 01.08.2016р., тобто в перший робочий день тижня після дня, визначеного контрактом як останній день його дії, що відповідає положенням ст. 241-1 КЗпП та не порушує права позивача, якого не можна було звільнити раніше, ніж 31.07.2016р.»

Отже висновки Апеляційного суду Запорізької області по справі №316/1206/16 свідчать про те, що жодна з обставин, указана позивачем (ОСОБА_2І.), не свідчить про незаконність його звільнення з посади директора КП «Ритуал» у звязку з закінченням строку дії контракту.

За правилами ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин висновки Акту перевірки №08-10-0022/0888 від 12.10.2016 спростовані вказаним судовим рішенням, а тому відсутні підстави для винесення відповідачем спірного Припису, а тому вимога про скасування Припису №08-10-0022/0440 складеного 12.10.2016 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню відповідача, суд виходить з приписів ч. 2 ст.2 КАС України, відповідно до яких встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Сукупність вищенаведених встановлених обставин справи дає суду підстави визнати позовні вимоги частково обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень повязані з залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8 - 10, 14, 90, 139, 143, 241 - 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Енергодарської міської ради Запорізької області (71502, Запорізька область, м.Енергодар, вул. Курчатова, буд.11, ) до Головного державного інспектора з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_1 (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 25, ), до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 25, ) про скасування акту перевірки та припису, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис №08-10-0022/0440 складений 12.10.2016 головним державним інспектором з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі протягом тридцяти днів, з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 19.12.2018.

Суддя Н.В.Стрельнікова