Справа № 200/13614/18-а
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 р. Справа№200/13614/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В.

при секретарі судового засідання Скрипник К.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів Пономарьова А.О., Щербіни О.В,,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1 - Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України Донецької області, відповідача 2 - Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача 1 - Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України Донецької області (84122, Донецька область, м. Слов'янськ, пл. Соборна, б.3, ), відповідача 2 - Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької Дивізії, б.114, ) з позовними вимогами визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення № від 18.01.2016 року на суму 16609,03 гривень;

- податкове повідомлення-рішення № від 18.01.2016 року на суму 20744,68 гривень;

- податкове повідомлення-рішення № від 18.01.2016 року на суму 29727,13 гривень в частині нарахування податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб 18010900 на суму 24442,45 гривень;

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №43807-1315 від 26.07.2018 року на суму 27035,66 гривень;

- податкове повідомлення-рішення № від 18.01.2016 року на суму 17994,84 гривень;

- податкове повідомлення-рішення № від 18.01.2016 року на суму 23573,50 гривень в частині нарахування податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб 18010900 на суму 20123,74 гривень;

- податкове повідомлення-рішення № від 18.01.2016 року на суму 33780,83 гривень в частині нарахування податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб 18010900 на суму 27775,50 гривень;

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №43808-1315 від 26.07.2018 року на суму 34397,72 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, оскільки, розраховані в них суми є безпідставними. Також, на думку позивача, відповідач здійснив нарахування податкового зобов'язання не в порядку та у спосіб, передбачений законодавством України. Вважає, що спірні податкові-повідомлення рішення розраховані невірно, оскільки нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, яка використовується у розрахунках, не співпадає із нормативно-грошовою оцінкою земельної ділянки, вказаною в укладених договорах оренди землі. Крім того, зазначає що у період з 14.04.2014 року по 14.09.2014 року позивач була суб'єктом господарювання та вважає, що була звільнена на підставі ст. 6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 року № 1669-VI (далі за текстом рішення Закон № 1669-VI), якою передбачалося звільнення суб'єктів господарювання, які здійснювали діяльність на території проведення антитерористичної операції від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності на період проведення антитерористичної операції. На підставі викладеного позивач просив суд визнати протиправними та скасувати спірні податкові повідомлення-рішення.

Відповідачами позовні вимоги не визнано, надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до п. 288.1 ст. 288 Податкового Кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Як зазначено у ст.125 Земельному кодексі України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Зазначає, що у договорах оренди визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. Згідно даних Слов'янського Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області нормативно - грошова оцінка ділянки складає: у 2017 році - 1146590,69 гривень. Відповідно річна орендна плата ділянки розрахована: за 2017 рік - 34397,72 гри. (нормативна - грошова оцінка за 2017 рік 1146590,69 грн.*3%).

Не погоджуються відповідачі з доводами позивача про його звільнення від сплати орендної плати, у зв'язку з відсутністю міста Слов'янськ Донецької області у Переліку населених пунктів, що розташовані на тимчасово окупованій території та на лінії зіткнення, визначено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Також вказують на те, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року у справі №805/2256/18-а визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення № від 18.01.2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 7429,38 грн., № від 18.01.2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 816,75 грн., № від 18.01.2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 1170,41 грн., № від 18.01.2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 8407,87 грн., № від 18.01.2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 927,83 грн., №1від 18.01.2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 1330,02 грн. Вважає, що за даним предметом спору та за тих самих підстав прийнято судове рішення, яке набрало законної сили відповідно до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.08.2018 року.

У відповіді на відзив позивачем зазначено, що відповідачі мали розраховувати розмір орендної плати відповідно до розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок, вказаної у договорах оренди, навіть якщо цей розмір орендної плати відрізняється від того, який наданий іншими державними органами чи органами місцевого самоврядування. Вважає, що норми пп. 38.7. пункту 38 підрозділу 10 «Перехідних положень» Податкового кодексу України на спірні відносини не поширюються, оскільки у даному позові не оскаржується нарахування орендної плати за 2017 рік. В період з 14.04.2014 року по 14.09.2014 року позивач вважає, що була звільнена від сплати оренди за земельні ділянки комунальної власності. Стосовно посилань відповідачів на рішення по справі №805/2256/18-а зазначає, що в даній справі нормативна грошова оцінка земельної ділянки не була предметом спору, поза увагою залишилась невідповідність нормативної грошової оцінки земельних ділянок за договорами оренди землі з нормативною грошовою оцінкою (значно більшого розміру), яка використовувалась відповідачем для розрахунку оренди. Крім того не враховано, що не було внесено жодних змін до договорів оренди землі щодо як розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, так і розміру орендної плати за землю. Орендодавець (Слов'янська міська рада) не зверталась до суду щодо внесення змін до договорів оренди землі.

Ухвалою суду від 05.12.2018 року провадження у справі відкрите, призначено підготовче засідання.

22.12.2018 року відкладено розгляд справи.

Ухвалою суду від 15.01.2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 05.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та її представник доводи позовної заяви підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним в адміністративному позові, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідачів у судовому засіданні проти доводів позовної заяви заперечували, надали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов, просили в задоволені позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1. Позивач мала статус суб'єкта підприємницької діяльності з 24 грудня 1997 року. 15 вересня 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесений запис №3022024 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності позивача.

Як платник податків позивач обліковується в Слов'янській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області.

23.11.2012 року між Слов'янською міською радою як орендодавцем та ФОП ОСОБА_1 як орендарем укладено договір оренди землі, згідно з пунктом 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку не сільськогосподарського призначення-житлової та громадської забудови, що використовуються в комерційних цілях (згідно рішення Слов'янської міської ради № 45-ххх-6 від 31.08.2012 року), яка знаходиться у АДРЕСА_2 В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0528 гектарів. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: капітальні одноповерхова та двоповерхова забудови площею 0,0421 га, під проїздами, проходами, площадками - 0,0107 га. Згідно із пунктом 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 105693,77 грн. Договір укладено на 5 років (п. 8 Договору). Як вбачається з Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, всього річна складає 5284,69 грн. Оплата вноситься щомісячно 1/12 частину орендної плати за землю не пізніше 30 числа, наступного за звітним місяця. (а.с. 20-22).

23.11.2012 сторонами вищезазначеного договору оренди підписано акт прийому - передачі земельної ділянки (а.с. 23).

18.01.2014 року між Слов'янською міською радою як орендодавцем та ФОП ОСОБА_1 як орендарем укладено договір оренди землі, згідно з пунктом 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку не сільськогосподарського призначення-житлової та громадської забудови, що використовуються в комерційних цілях (згідно рішення Слов'янської міської ради №49-XLV-6 від 12.07.2013 року), яка знаходиться у АДРЕСА_2 В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1000 гектарів, земельна ділянка вільна від забудови. Згідно пункту 5 договору оренди нормативна грошова оцінка землі становить 200177,60 грн. Пунктом 9 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% від грошової оцінки землі, що становить на рік 6005,33 грн. Оплата вноситься щомісячно 1/12 частину орендної плати за землю не пізніше 30 числа, наступного за звітним місяця. Оплата вноситься щомісячно 1/12 частину орендної плати за землю не пізніше 30 числа, наступного за звітним місяця (а.с. 29-31).

Між орендодавцем та орендарем зазначеного договору оренди підписано акт прийому - передачі земельної ділянки (а.с. 32).

Сторонами визнається, що додаткові угоди до договорів не укладались.

Згідно листа Держгеокадастру №368/116-18 від 27.02.2018 року (нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,0528 га у 2014 році становить 319102,08 грн., у 2015 році - 398558,50 грн., у 2016 році - 571134,33 грн., нормативно-грошова оцінка земельної ділянки розташованої у АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_3) площею 0,1000 га у 2014 році становить 604360,00 грн., 2015 році - 745845,64 грн., 2016 році - 1081693,80 грн. (а.с.51).

18.01.2016 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначені податкові зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки. З наданих представником відповідачів пояснень щодо періоду нарахування та визначення земельної ділянки, за які має сплачуватися орендна плата, судом встановлено, що:

податковим повідомленням-рішенням № від 18.01.2016 року визначено податкове зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_2 (договір оренди від 23.11.2012 року) в сумі 16609,03 грн. за 2014 рік (а.с. 25);

податковим повідомленням-рішенням № від 18.01.2016 року визначено податкове зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_2 (договір оренди від 23.11.2012 року) в сумі 20744,68 грн. за 2015 рік (а.с. 26);

податковим повідомленням-рішенням № від 18.01.2016 року визначено податкове зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_2 (договір оренди від 23.11.2012 року) в сумі 29727,13 грн. за 2016 рік (а.с.27);

податковим повідомленням-рішенням № 43808-1315 від 26.07.2017 року визначено податкове зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_2 (договір оренди від 18.01.2014 року) в сумі 34397,72 грн. за 2017 рік (а.с. 28);

податковим повідомленням-рішенням № 43807-1315 від 26.07.2017 року визначено податкове зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_2 (договір оренди від 23.11.2012 року) в сумі 27035,66 грн. за 2017 рік (а.с. 28);

податковим повідомленням-рішенням № від 18.01.2016 року визначено податкове зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_2 а (договір оренди від 18.01.2014 року) в сумі 17994,84 грн. за 2014 рік (а.с. 34);

податковим повідомленням-рішенням № від 18.01.2016 року визначено податкове зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_2 а (договір оренди від 18.01.2014 року) в сумі 23573,50 грн. за 2015 рік (а.с. 35);

податковим повідомленням-рішенням № від 18.01.2016 року визначено податкове зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_2 а (договір оренди від 18.01.2014 року) в сумі 33780,83 грн. за 2016 рік (а.с. 36).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року у справі №805/2256/18-а, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.08.2018 року визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення:

- № від 08 січня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 7429,38 грн.;

- № від 08 січня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 816,75 грн.;

- № від 08 січня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 1170,41 грн.;

- № від 08 січня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 8407,87 грн.;

- № від 08 січня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 927,83 грн.;

- № 1від 08 січня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 1330,02 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.06.2018 року внесено виправлення у судове рішення від 04.06.2018 року у справі № 805/2256/18-а, зазначивши у вступній, описовій та резолютивній частинах рішення замість "ОСОБА_1" вірно "ОСОБА_1", замість "податкові повідомлення - рішення від 08 січня 2018 року" вірне "податкові повідомлення - рішення від 18 січня 2018 року".

Позивач, не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.

Згідно положень Земельного кодексу України землекористування в Україні є платним.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1 Закону України "Про оренду землі").

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендною платою за землю є платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Підпунктом 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.

Як визначено п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

На підставі пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Пунктом 286.5. ст. 286 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначену

Пунктом 287.5. ст. 287 Податкового кодексу України передбачено, що податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Положеннями ст. 288 Податкового кодексу передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Щодо доводів позивача про його звільнення від сплати грошових зобов'язань на період з 14.04.2014 року по 14.09.2014 року на підставі ст. 6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", якою передбачалося звільнення суб'єктів господарювання, які здійснювали діяльність на території проведення антитерористичної операції від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності на період проведення антитерористичної операції, суд зазначає наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №805/2256/18-а від 04.06.2018 року, з урахуванням ухвали від 18.06.2018 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.08.2018 року, визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення:

- № від 18 січня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 7429,38 грн.;

- № від 18 січня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 816,75 грн.;

- № від 18 січня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 1170,41 грн.;

- № від 18 січня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 8407,87 грн.;

- № від 18 січня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 927,83 грн.;

- № 1 від 18 січня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 1330,02 грн.

Вказаними рішеннями встановлено, зокрема, що "... оскаржувані позивачем податкові повідомлення рішення підлягають скасуванню в частині зайво визначених грошових зобов'язань а зобов'язань, визначених за період з 14 квітня 2014 року по 15 вересня 2014 року", "... визначене статтею 6 Закону № 1669 звільнення від сплати орендної плати за орендовані земельні ділянки може бути застосовано до позивача в період з 14 квітня 2014 року по 15 вересня 2014 року. Після 15 вересня 2014 року, підстави для звільнення позивача від сплати орендної плати відсутні, оскільки після цієї дати до Єдиного реєстру внесений запис про припинення підприємницької діяльності позивача".

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав відповідно до ст. 6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" для скасування податкових повідомлень-рішень від 18.01.2016 року №, №, №, №, №, №1.

Стосовно податкових повідомлень рішень №43808-1315 від 26.07.2017 року та №43807-1315 від 26.07.2017 року, суд зазначає, що вказані податкові повідомлення-рішення винесені за 2017 рік, а отже підстави для звільнення позивача від сплати орендної плати відсутні, оскільки 15.09.2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесений запис № 3022024 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності позивача.

Суд не приймає доводи позивача про те, що ст. 6 Закону України № 1669 допускає множинне тлумачення в частині суб'єктів, на яких поширюється її дія, оскільки зазначеною статтею прямо передбачено коло суб'єктів, на яких розповсюджується її дія - суб'єктів господарювання. Визначення в преамбулі Закону України № 1669 фізичних осіб, як таких, на яких поширюється дія закону не змінює положень ст. 6 цього закону. Положення, які поширюються на фізичних осіб містяться в інших статтях Закону № 1669.

Щодо доводів представника позивача про те, що відповідачем безпідставно не здійснено розрахунок грошового зобов'язання з орендної плати за землю на підставі договорів оренди, як того вимагає п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" вбачається, що користування землею в Україні є платним.

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, який, відповідно до п. 1.1 ст. 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом пп. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, Податковий кодекс України визначив обов'язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136. п. 14.1 ст. 14 ПК України). Подібне визначення міститься й у ст. 21 Закону України «Про оренду землі».

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ст. 288 ПК України).

Підпунктом 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII ПК; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що з набранням чинності Податкового кодексу України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п. 5.2 ст. 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування зазначених вище норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 02.12.2014 року (справа №21-274а14), 07.04.2015 року (справа №21-117а15), 14.04.2015 року (справа №21-165а15), 24.04.2015 року (справа № 21-131а15), Верховного Суду від 21.08.2018 року по справі №814/1622/16 (адміністративне провадження №К/9901/36012/18).

Отже, з набранням чинності Податковим кодексом України, тобто з 01.01.2011 року, мінімальний розмір річної орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності та грошову оцінку яких встановлено, становить 3% від їх грошової оцінки.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до п. 288.4 ст. 288 ПК України - розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорi оренди мiж орендодавцем (власником) та орендарем.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розмiру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцiнка земельних дiлянок.

Так, згідно листа Держгеокадастру № 368/116-18 від 27.02.2018 року (нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,0528 га у 2014 році становить 319 102,08 грн., у 2015 році - 398 558,50 грн., у 2016 році - 571 134,33 грн., нормативно-грошова оцінка земельної ділянки розташованої у АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_3) площею 0,1000 га у 2014 році становить 604360,00 грн., 2015 році - 745845,64 грн., 2016 році - 1 081 693,80 грн. (а.с. 90).

Суд зазначає, що при розрахунку суми зобов'язання з орендної плати за спірний період, податковим органом використовувались данні Держгеокадастра у Донецькій області, в тому числі, з урахуванням даних щодо індексації нормативної грошової оцінки земель.

В даному випадку відсутні підстави для застосування приписів п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України, оскільки в даному випадку в ст. 6 Законом України №1669 йдеться про звільнення від сплати орендної плати суб'єктами господарювання, в пп. 38.7 йдеться про звільнення від сплати одної плати за змелені ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території або на лінії зіткнення. У переліках населених пунктів, що знаходяться на окупованій території та населених пунктів на лінії зіткнення, затверджених Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року м. Слов'янськ не зазначено. Множинність тлумачень цих норм відсутня.

Суд критично оцінює в якості підстави для задоволення позовних вимог наявність переплати з орендної плати, оскільки зазначена обставина не впливає на визначення сум податкових зобов'язань.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що положення пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України встановлюють мінімальний розмір плати за землю, отже, спірні податкові повідомлення - рішення винесені відповідачами обґрунтовано, в межах своїх повноважень, тобто є правомірними і скасуванню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачами надані суду належні докази правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи наведене та те, що нормами чинного законодавства передбачений обов'язок позивача сплачувати грошове зобов'язання з орендної плати за землю, визначений Податковим кодексом України, під час розгляду справи встановлена правомірність висновків органу владних повноважень про порушення позивачем норм чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України питання про перерозподіл судових витрат не розглядається.

Керуючись ст. 2, ст. 5-14, ст. 19-22, ст. 72-78, ст. 94, ст. 132-143, ст. 159-165, ст. 192-205, ст. 241-247, ст. 255, ст. 295-297, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України Донецької області (84122, Донецька область, м. Слов'янськ, пл. Соборна, б. 3, ), Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької Дивізії, б. 114, ) про визнання протиправними та скасування: податкового повідомлення-рішення № від 18.01.2016 року; податкового повідомлення-рішення № від 18.01.2016 року; податкового повідомлення-рішення № від 18.01.2016 року в частині нарахування податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб 18010900 на суму 24442,45 гривень; податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №43807-1315 від 26.07.2018 року; податкового повідомлення-рішення № від 18.01.2016 року; податкового повідомлення-рішення № від 18.01.2016 року в частині нарахування податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб 18010900 на суму 20123,74 гривень; податкового повідомлення-рішення № від 18.01.2016 року в частині нарахування податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб 18010900 на суму 27775,50 гривень; податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №43808-1315 від 26.07.2018 року - відмовити.

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 19.02.2019 року.

Повний текст рішення виготовлено 28.02.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Загацька Т. В.