Справа № 488/2696/17
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 р. Справа № 488/2696/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Лазарева Г. М.

Час і місце ухвалення: м. Миколаїв

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання неправомірними дій,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію за віком з врахуванням показника середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2017 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про переведення ОСОБА_3 13 червня 2017 року з пенсії за вислугу років, призначену 01 квітня 2001 року за Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за віком за частиною 3 статті 45 Закону України від 09.03.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та скасовано розпорядження управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва за № 1683 від 22 червня 2017 року.

Зобов'язано Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком з 11 червня 2017 року (з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, який складає 10 129,47 грн., відповідно до ч. 2 ст. 40, пункту 1 частини 1 статті 45, абзацу 6 пункту 3 розділу ХV Закону України від 09.03.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та здійснити виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за віком з 11 червня 2017 року.

Стягнуто з Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1280 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 року постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2017 року залишено без змін.

11.06.2018 р. Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернулось до суду з заявою про роз'яснення судового рішення, а саме постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2017 року.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2018 року заяву Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про роз'яснення постанови в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва "про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію за віком з врахуванням показника середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії" задоволено.

Роз'яснено, наявність описки у резолютивній частині постанови в даній справі щодо вказівки на суму середньої заробітної плати для розрахунку пенсії - 10129,47 грн., так як даний показник середньої заробітної плати в Україні визначений відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 01.02.2008 року № 4-4 "Про затвердження Порядку визначення показників середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за 2014-2016 рр. складає 3764,40 грн., виходячи з розрахунку : (3149,45+3661,41+4482,35)/3.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм процесуального права, зазначає, що ні при поданні в суді першої інстанції відзиву на позов, ні при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції відповідачем не оспорювалося питання про розмір показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, від якої позивачу повинна була обчислюватися пенсія.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.311 КАС України, враховуючи достатність доказів для її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для задоволення заяви про роз'яснення рішення. При цьому, вказав що вказівка в резолютивній частині постанови на розмір показника середньої заробітної плати 10129,47 грн. є опискою.

Колегія суддів не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Питання роз'яснення судового рішення регулюються ст.254 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановляння ухвали.

Як зазначено в п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення» в адміністративній справі, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Дослідивши текст ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва, колегія суддів приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції провів розрахунок та фактично задовольнив заяву про роз'яснення рішення шляхом виправлення описки.

При цьому колегія суддів зазначає, що роз'яснюючи резолютивну частину постанови шляхом вказівки на суму середньої заробітної плати для розрахунку пенсії саме 3764,40 грн., замість першочергово встановленого 10129,47 грн., суд першої інстанції врахував зазначений в заяві про роз'яснення рішення розрахунок, який не досліджувався судом першої та апеляційної інстанції під час розгляду і вирішення справи.

Водночас, виправлення описок у судових рішеннях та роз'яснення судового рішення регулюється різними нормами КАС України, а роз'яснення рішення наявністю описки законодавством не передбачено.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що приймаючи ухвалу про задоволення заяви про роз'яснення судового рішення та зазначення суми середньої заробітної плати для розрахунку пенсії на підставі документів, які не були предметом дослідження у ході судового розгляду справи, суд першої інстанції допустив зміну змісту судового рішення, що не узгоджується з метою інституту роз'яснення судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про роз'яснення судового рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, та зроблено висновки, що не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню та прийняттям нової, про відмову в роз'яснені судового рішення.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 254, 308, 312, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про роз'яснення судового рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 26 лютого 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова

Головуючий суддя Лук'янчук О.В.
Судді Ступакова І.Г. Бітов А.І.