Справа № 320/51/19
Суддя: Калугіна І. О.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.02.2019
Справа № 320/51/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Калугіної І.О.,

за участю секретаря Горбань Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта УПП у Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого сержанта УПП у Запорізькій області ОСОБА_2, в якому просить визнати дії старшого сержанта протиправними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №523320, винесену 29 рудня 2018 року старшим сержантом УПП у Запорізькій області ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а справу закрити.

Адміністративний позов мотивований тим, що 29 грудня 2018 року відносно нього була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України та ч. 1 ст. 126 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. Підставою для винесення вказаної постанови, як зазначив відповідач стало те, що позивач під час руху по трасі Харків-Сімферополь порушив правила дорожнього руху, а також не предявив посвідчення водія. Так, 29 грудня 2018 року він керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107 на трасі Харків-Сімферополь був зупинений співробітником поліції, який вимагав предявити документи на автомобіль, однак не пояснював причину зупинки. Прочитавши паспортні дані позивача працівник поліції відійшов, а через 15 хвилин повернувся з постановою про накладення адміністративного штрафу. Зазначає, що Правил дорожнього руху він не порушував, постанова у справі винесена без попередження, що в свою чергу позбавило його права на юридичну допомогу, збір і надання доказів, права підписати чи відмовитися від підписання постанови, зазначити власні зауваження та заперечення. Крім того, в постанові невірно зазначені його паспорті дані та номер транспортного засобу.

У судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Просить застосувати до нього ст. 22 КУпАП.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності чи заперечень не надіслав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №523320 від 29 грудня 2018 року, ОСОБА_1 на трасі Харків-Сімферополь при перестроюванні на зустрічну смугу руху не увімкнув сигнал світлового показника, на вимогу працівника поліції не предявив посвідчення водія /а.с.7/.

ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого:

-ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність за керування порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,

-ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 ч.2 ст. 126 ч. 1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що при винесенні постанови порушень діючого законодавства з боку державтоінспектора допущено не було. Ці документи відповідають вимогам ст. ст. 256 та 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення працівники Державної автомобільної інспекції, які мають спеціальні звання мають право розглядати справи та накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення передбачені частиною 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до цих вимог закону старший сержант УПП у Запорізькій області ОСОБА_2 розглянув справу на місті події та виніс постанову по справі.

Відповідач дійшов до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, при визначенні виду і міри адміністративного стягнення, згідно зі ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховується характер здійснених правопорушень, особу правопорушника, ступень його вини, майнове становище, обставини пом`якшуючи і обтяжуючи відповідальність.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (посадової особи), яка винесла постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, зясованих під час розгляду справи; зазначення нормативно-правового акту, яким передбачена відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

При винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності помякшуючи його вину обставини не зясовувались та не враховувались.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, а саме, постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або до районного, міського районного в місті, міського або міськрайонного суду, в порядку, визначеному Кодексу України про адміністративні правопорушення, з особливостями, встановленими Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності скоєного адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що скоєне позивачем правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків, з урахуванням характеру та обставин правопорушення, суд визнає його малозначним, та вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та оголосити йому усне зауваження.

На підставі викладеного, керуючись статями 10, 12, 19, 20, 72-77, 90, 94, 192, 193, 210, 211, 241-246, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого сержанта УПП у Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови, - задовольнити частково.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, - закрити.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.О. Калугіна