Справа № 360/4275/18
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4275/18

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Шеховцової А.С.,

без участі представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 360/4275/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи позивача, а саме з 18.11.2013 по 07.12.2017 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 1» та з 08.12.2017 по 14.12.2018 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 3»;

- зобов'язати відповідача зробити відповідний перерахунок пенсії позивачу з урахуванням періоду роботи позивача, а саме з 18.11.2013 по 07.12.2017 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 1» та з 08.12.2017 по 14.12.2018 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 3», та сплатити позивачу недоотриману пенсію.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що починаючи з 28.06.2012 відповідачем позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Після призначення позивачу пенсії та до сьогодні вона є працюючою особою, та відповідно до діючого законодавства у травні 2018 року звернулась до відповідача із заявою про перерахунок моєї пенсії з додаванням стажу та заробітку. Відповідно до отриманою відповіді від 05.05.2018 за №145/А-у, відповідач повідомив позивача про те, що 01 квітня 2018 року пенсія була перерахована з доданням стажу. Стаж був врахований по 19.08.2012 року, та склав 28 років 10 місяців та 26 днів, в тому числі стаж роботи за Списком № 1 18 років 01 місяць та 21 день. Тобто розмір стажу, який був врахований відповідачем при перерахунку моєї пенсії був таким, як і при її призначенні (врахований по 31.08.2010 року).

Заробіток та стаж роботи в Комунальному підприємстві «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 1» з 18.11.2013 по 07.12.2017 та в Комунальному підприємстві «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 3» з 08.12.2017 по 14.12.2018 при перерахунку пенсії враховано не було, оскільки роботодавець за вказані роки не зробив відповідних відрахування із заробітної плати до УПФУ в м. Лисичанську Луганської області.

Із зазначеними діями відповідача позивач не погоджується, вважає, що не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов'язку щодо сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості у зазначеному підприємстві по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періоду роботи з 18.11.2013 по 07.12.2017 у комунальному підприємстві «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 1», та періоду роботи з 08.12.2017 по 14.12.2018 у комунальному підприємстві «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 3».

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано позивачу протягом п'яти календарних днів з дня отримання даної ухвали надати суду: документальне підтвердження свого скрутного матеріального становища або докази сплати судового збору у розмірі 704,80 грн, докази на підтвердження дати, коли позивач отримав лист від 05.05.2018 № 145/А-у, з якого стало відомо про незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи позивача, а саме з 18.11.2013 по 07.12.2017 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 1» та з 08.12.2017 по 14.12.2018 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 3», або заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з належними докази поважності причин його пропуску; письмові докази, додані до позовної заяви, у належним чином засвідчених копіях для приєднання до матеріалів справи та для вручення відповідачу (а.с. 19-21).

28 грудня 2018 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками (а.с. 24-30).

Ухвалою суду від 08.01.2019 відкрито провадження в зазначеній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду (а.с. 1-2).

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав відзив на позовну заяву (а.с. 49-50).

В обґрунтування своєї позиції зазначив, що з 28.06.2002 позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком - № 1 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон). На момент призначення пенсії страховий стаж ОСОБА_2 був врахований по 31.08.2010 та складав: 28 років, 09 місяців, 22 днів, в тому числі пільговий стаж роботи за Списком - № 1: 18 років, 01 місяців, 21 днів. За нормами пункту 4-3 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 01 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Зазначена норма є обов'язковою при проведенні перерахунку. Зазначає, що відповідно до нових вимог Закону з 1 квітня 2018 року пенсія позивача, була перерахована з доданням стажу. Після перерахунку пенсії страховий стаж був врахований по 19.08.2012 та склав: 28 років, 10 місяців, 26 днів, в тому числі пільговий стаж роботи за Списком № 1: 18 років, 01 місяців, 21 днів.

Послався, що з моменту призначення пенсії позивач не могла скористатися правом здійснити перерахунок пенсії з доданням страхового стажу у зв'язку з тим, що підприємства, на яких працювала після призначення пенсії, а саме: «Лисичанська житлово - комунальна контора № 1», «Лисичанська житлово - комунальна контора № 3», є боржниками зі сплати страхових внесків (внески до Пенсійного фонду України сплачуються ними несвоєчасно та не повною мірою).

Таким чином, відповідач вважає, що законних підстав для задоволення позовних вимог немає.

Ухвалою суду від 07 лютого 2019 року вирішено перейти із розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 21 лютого 2019 року, витребувано від відповідача належним чином засвідченні докази (а.с. 53).

Представники сторін в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 117, 120), позивач надала клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 118).

З урахуванням вимог статей 194, 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не прибули, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1), є пенсіонером за віком, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: паспорту громадянки України (а.с. 12-13), картки платника податків (а.с. 12 зв.), пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 (а.с. 14).

04.07.2012 позивач звернулась до відповідача про призначення пенсії за віком (а.с. 58).

Розпорядженням від 13.07.2012 позивача взято на облік до відповідача з 28.06.2012 та призначено пенсію в розмірі 1279,92 грн (а.с. 51).

Відповідачем здійснено розрахунок стажу позивача відповідно до якого загальний стаж склав 28 років 9 місяців 22 дні, з яких пільговий стаж 18 років 1 місяць 21 день (а.с. 52-53).

Розпорядженням відповідача від 16.11.2012 № 811936 позивачу здійснено перерахунок призначеної пенсії у зв'язку із працевлаштуванням (а.с. 86).

24.04.2018 позивач звернулась до відповідача із заявою, яка зареєстрована у відповідача 26.04.2018 № 145/А-7 (а.с. 109), в якій позивач просила відповідача дати письмове роз'яснення відносно того, що змінилось на сьогоднішній період з перерахуванням ЄСВ ЖЕК №1 для того, щоб їй зарахувався страховий стаж и провести перерахунок своєї пенсії (а.с. 109).

У відповідь на звернення позивача відповідач надав лист від 05.05.2018 № 145/А-7, в якому роз'яснив, що з моменту призначення пенсії позивач не могла скористатися правом здійснити перерахунок пенсії з доданням страхового стажу у зв'язку з тим, що підприємства, на яких вона працювала після призначення пенсії, є боржниками зі сплати страхових внесків (внески до Пенсійного фонду України сплачуються ними несвоєчасно та не повною мірою). Також позивача проінформувати про те, що Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» частина 4 статті 42 Закону була доповнена наступним абзацем: «Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах». Тобто, кожного року з 1 квітня перераховуватимуться пенсії тим пенсіонерам, які після призначення пенсії працювали та набули не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, або минуло не менше двох років з моменту призначення пенсії чи попереднього її перерахунку, без подання відповідної заяви. Таким чином, відповідно до нових вимог Закону з 1 квітня 2018 року пенсія позивача була перерахована з доданням стажу. Після перерахунку пенсії страховий стаж був врахований по 19.08.2012 та склав: 28 років, 10 місяців, 26 днів, в тому числі пільговий стаж роботи за Списком № 1: 18 років, 01 місяців, 21 днів (а.с. 110-111).

Судом вживались заходи щодо повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, в тому числі витребування доказів.

На не одноразові вимоги суду щодо надання відповідачем заяв позивача про здійснення перерахунку пенсії з врахуванням до стажу роботи, письмових пояснень з документальним обґрунтуванням чи зверталась позивач із заявою про зарахування до стажу періодів роботи з 18.11.2013 по 07.12.2017 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 1» та з 08.12.2017 по 14.12.2018 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 3»; письмових пояснень з документальним обґрунтуванням чи зверталась позивач із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням періодів роботи з 18.11.2013 по 07.12.2017 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 1» та з 08.12.2017 по 14.12.2018 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 3», відповідач пояснив, що за перерахунком пенсії позивач до відповідач не зверталась (а.с. 121).

З вищеописаних матеріалів справи судом встановлено, таке:

- позивачу призначено пенсію за віком з 28.06.2012;

- як пенсіонеру, який продовжує працювати, відповідачем самостійно перерахунок з врахуванням до стажу роботи періодів роботи позивача з 18.11.2013 по 07.12.2017 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 1» та з 08.12.2017 по 14.12.2018 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 3» не здійснено з посиланням на не те, що зазначені підприємства є боржниками зі сплати страхових внесків до Пенсійного фонду;

- на звернення позивача від 24.04.2018 відповідачем надано роз'яснення від 05.05.2018 як того і вимагав позивач у своєму зверненні;

- із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням до стажу роботи періодів роботи з 18.11.2013 по 07.12.2017 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 1» та з 08.12.2017 по 14.12.2018 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 3» позивач не звертався.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону №1058-IV за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Статтею 45 Закону №1058-IV встановлені строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії. Згідно з частинами четвертою, п'ятою цієї статті перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Отже, з наведеного слідує, що перерахунок пенсії це процедура повторної оцінки розміру вже призначеної пенсії у зв'язку із зміною обставин, наданням нових документів, прийняттям нових законодавчих актів, зміни соціальних стандартів, тощо. Розмір пенсії може переглядатися як в індивідуальному поряду так і в масовому. Масовий перерахунок пенсії проводиться у зв'язку з прийняттям нових законодавчих актів, на підставі документів про вік, страховий стаж, заробіт6ну плату та інших документів, наявних в матеріалах пенсійної справи на час проведення перерахунку.

Підставою для індивідуального перерахунку може бути додаткове подання документів, які дають право на подальший перегляд розміру виплачуваної пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Відповідно до пункту 2.7 розділу ІІ вказаної постанови до заяви про перерахунок пенсії у зв'язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв'язку зі зміною кількості членів сім'ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2 - 4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Тобто, враховуючи зазначене, суд зазначає, що проведення перерахунку та виплати пенсії, з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії повинне здійснюватися не в автоматичному порядку, а за відповідною заявою особи про перерахунок та виплату такої пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталась до органів Пенсійного фонду стосовно надання роз'яснень щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи на підприємствах, які не сплачували страхові внески до Пенсійного фонду (а.с. 109).

Судом було витребувано у відповідача матеріали пенсійної справи позивача, у якій також відсутні будь-які заяви позивача про проведення перерахунку пенсії з врахуванням до стажу роботи періодів роботи з 18.11.2013 по 07.12.2017 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 1» та з 08.12.2017 по 14.12.2018 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 3» та з приводу цього жодних рішень відповідачем не приймалося.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд в рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 зазначив: поняття охоронюваний законом інтерес, який вживається в ряді законів, у логічно-смисловому зв'язку з поняттям права(інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Поняття охоронюваний законом інтерес у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям права має один і той же зміст.

Також, Конституційний Суд, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції, в рішенні від 14.12.11 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

При цьому суд зауважує, що відповідно до положень статті 106 Закону № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи з 18.11.2013 по 07.12.2017 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 1» та з 08.12.2017 по 14.12.2018 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 3», оскільки згідно з Законом № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 482/434/17.

Однак, суд вважає, що саме в даному випадку відповідачем будь-яких рішень, дій чи бездіяльності з приводу перерахунку пенсії позивача з врахуванням до стажу роботи періодів роботи з 18.11.2013 по 07.12.2017 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 1» та з 08.12.2017 по 14.12.2018 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 3», які б порушували права, свободи чи інтереси позивача, відповідачем не приймалося та не вчинялося, оскільки позивач не зверталась за перерахунком пенсії, а лише просила надати роз'яснення, які їй і були надані відповідачем у відповідності до чинного законодавства про звернення громадян.

Тобто з огляду на предмет спору та позовні вимоги в даній справі позивач звернувся за захистом прав, які відповідачем не порушені.

Отже, суд зазначає, що в разі якщо фактично спору між сторонами не існує, то спірні правовідносини не виникають, а відтак, і право на звернення до суду не може бути реалізоване.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини для того, щоби мати можливість звернутися за захистом до суду особа має довести, що вона є жертвою порушення прав. Щоби претендувати на статус жертви такого порушення, оспорюваний захід має безпосередньо зашкодити особі (рішення Аксу проти Туреччини [Aksu v. Turkey] пункт 50; Берден [Burden v. the United Kingdom] пункт 33; Тенасе проти Молдови [Tгnase v. Moldova]).

Тобто, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковим під час судового розгляду.

Позивач не навів жодних доказів щодо існування реального негативного впливу безпосередньо на його права та, що відповідач своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю порушив його права, свободи чи інтереси, та що в нього виникло право на звернення до суду за їх захистом.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

При цьому суд зазначає, що жодних заяв щодо проведення перерахунку пенсії з врахуванням до стажу роботи періодів роботи з 18.11.2013 по 07.12.2017 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 1» та з 08.12.2017 по 14.12.2018 у КП «Лисичанська житлово-комунальна контора № 3» матеріали справи не містять.

Протилежного судом не встановлено.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позову.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати, понесені Позивачем, відповідно до статті 139 КАС України їй не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) до Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області (місце знаходження: 93100, Луганська область, м.Лисичанськ, вул. Сосюри, буд. 347, ) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду або через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено та підписано 26 лютого 2019 року.

Суддя С.М. Чиркін