Справа № 440/254/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/254/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про:

- визнання протиправним та скасування пункту 24 протоколу №111 від 09.11.2018 Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум;

- визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України, яка полягає у неприйнятті рішення у місячний строк після надходження документів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги або про відмову в призначенні останньому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно подати висновок за формою (додаток 13 наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів - Міністерству оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з дотриманням вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови КМУ №975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві";

- зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути висновок і документи, подані ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови КМУ №975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

В обґрунтування позову позивач зазначає, що у період з 03.08.1986 по 16.07.1988 під час проходження строкової військової служби він брав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан; у 1988 році при виконанні обов`язків військової служби він отримав множинні вогнепальні осколкові поранення голови, шиї, правого стегна; згідно з витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії МО України №496 від 18.06.2009 наявні у позивача захворювання пов`язанні з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії; з 30.06.2009 та, у подальшому, з 30.06.2015 позивачу повторно встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку з захворюваннями, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. За твердженням позивача, враховуючи те, що останній набув інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, то він має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві". Разом з тим, в результаті направлення ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу МО України висновку та документів, які стосуються виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, міністерство безпідставно відмовило позивачу у виплаті такої допомоги. Вказане слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою від 25.01.2019 Полтавський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі №440/254/19 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

01.02.2019 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Полтавського ОВК, у якому останній просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог. Зазначає, що підставами для відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті ОДГ слугувало те, що: 1) ІІ група інвалідності, що встановлена позивачу в 2008 році, пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому за призначенням допомоги відповідно до пункту 6 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" останній мав звернутися до МВС України; 2) із заявою про призначення допомоги у зв`язку з встановлення ІІ групи інвалідності у 2009 році позивач звернувся з перевищенням 3-річного терміну, а тому останній відповідно до пункту 8 статті 16-3 цього ж Закону втратив право на отримання допомоги; 3) при зверненні за допомогою ОСОБА_1 не подав копії документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, що передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 також зауважує, що згідно з записами у військовому квитку НОМЕР_1 ОСОБА_1 звільнений зі строкової служби 16.07.1988. Відтак, з часу звільнення зі строкової військової служби минуло понад три місяці, а тому позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги.

12.02.2019 до суду надійшов відзив МО України, у якому міністерство зазначає, що позивачу обґрунтовано відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки на день встановлення останньому інвалідності у 2008 році діяла стаття 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499. Відповідно до підпункту 4 пункту 2 вказаного Порядку виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям строкової служби провадиться якщо інвалідність встановлена під час проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби. Інвалідність встановлена понад тримісячний термін. Крім того, зміна групи інвалідності відбулася понад дворічний термін. Поряд з цим, позивачем не було подано документ про причини та обставини поранення.

За приписами статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) проходив строкову військову службу в армії з 09.04.1986 по 16.07.1988, приймав участь в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан з 03.08.1986 по 16.07.1988, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_3 від 17.05.1986 №9849968 та довідкою Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 16.05.2005 №8/П-49727 (а.с. 18, 77-86).

Позивачу з 04.08.2008 вперше встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, про що свідчить витяг із акту огляду у МСЕК серії 7-66 ТЕ №0004475 (а.с. 72).

У подальшому, згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол №496 від 18.06.2009) встановлено, що поранення (контузія) у 1988 році рядового запасу ОСОБА_1 , 1967 року народження, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с. 75).

З 30.06.2009, а у подальшому з 30.06.2015 повторно, ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку з контузією (пораненням) та їх наслідками, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, що підтверджується довідками до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 7-66 ТЕ №0023600 та АВ №0482633 (а.с. 73-74).

У зв`язку з цим, 11.09.2017 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського ОВК із заявою та документами щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 70).

Листом від 13.09.2017 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача про відсутність законодавчих підстав для призначення останньому одноразової грошової допомоги (а.с. 23).

Не погодившись з цим, у грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Полтавського ОВК про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання відповідача подати висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів МО України щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги" (справа №554/9829/17).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2018 у справі №554/9829/17 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо не подання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів МО України висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги". Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 подати висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів МО України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги".

Вказане рішення набрало законної сили 03.04.2018.

На виконання зазначеного рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 направив висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів МО України для розгляду, про що свідчить лист від 12.04.2018 №12/684 (а.с. 71),

09.11.2018, за результатами розгляду направлених Полтавським ОВК документів щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, оформлене протоколом №111, пунктом 24 якого відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги громадянину ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), якого 16.07.1988 звільнено зі строкової військової служби та 04.08.2008 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (довідка МСЕК серія 7-66 ТЕ №0004475від 04.08.2008), а 30.06.2009 під час повторного огляду органами МСЕК особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (довідка МСЕК серія 7-66 ТЕ №0023600). Зазначено, що оскільки причинний зв`язок інвалідності ОСОБА_1 , встановленої 04.08.2008, пов`язаний з проходженням служби в органах внутрішніх справ, то останній мав звернутися за призначенням допомоги до Міністерства внутрішніх справ України. До МО України ОСОБА_1 звернувся за допомогою у зв`язку з установленням ІІ групи інвалідності 12.04.2018, тобто понад 3-річний термін після встановлення інвалідності. Крім цього, заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975. Акт судово-медичного дослідження (обстеження) від 03.06.2009 №1153, який складено зі слів заявника, та висновок Центральної військово-лікарської комісії МО України від 18.06.2009 №496, які подано разом з іншими документами, не є документами, що свідчать про обставини поранення.

Про прийняття рішення, оформленого протоколом від 09.11.2018 №111 (пункт 24), позивача повідомлено листом Полтавського ОВК від 04.12.2018 №12/2990 (а.с. 19).

Не погоджуючись із вказаним вище, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до статті 41 Закону №2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з частиною дев`ятою статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (в редакції, чинній на час звернення позивача за отриманням допомоги) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі - Порядок №975).

При цьому, пунктом 2 наведеної постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

- допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255);

- допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в армії з 09.04.1986 по 16.07.1988, приймав участь в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан з 03.08.1986 по 16.07.1988 (а.с. 18, 77-86).

При цьому, ІІ групу інвалідності у зв`язку з контузією (пораненням) та їх наслідками, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, позивачу встановлено лише 30.06.2009 згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 7-66 ТЕ №0023600 (а.с. 73).

З викладеного слідує, що датою виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата встановлення позивачу інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велися бойові дії, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності, тобто станом на 30.06.2009, а саме, стаття 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб" №328 від 03.11.2006, яка діяла з 01.01.2007 до 01.01.2014, (надалі також Закон №2011-ХІІ), та Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499 (надалі також - Порядок №499).

Так, частиною другою статті 16 Закону №2011-XII, в редакції чинній з 01.01.2007 до 01.01.2014, передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Важливою умовою для правильного тлумачення наведених норм статті 16 Закону №2011-XII в редакції, чинній з 01.01.2007 до 01.01.2014, є розуміння видів військової служби, визначених Законом №2232-ХІІ.

Частиною шостою статті 2 Закону №2232-XII встановлено такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

У контексті спірних правовідносин саме частина друга статті 16 Закону №2011-XII є спеціальною правовою нормою, що містить особливі критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, зокрема:

- особливі суб`єкти отримання допомоги - військовослужбовці;

- визначений час настання інвалідності - період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби;

- відсутність умови про настання інвалідності після закінчення тримісячного строку після звільнення зі служби.

Аналогічне правило закріплено Порядком №499, згідно з пунктом 2 якого військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, - у розмірі: 27-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи; 24-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи; 20-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи, а у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі: 33-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи; 30-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи; 27-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Частиною другою статті 16 Закону № 2011-XII (в редакції чинній з 01.01.2007 до 01.01.2014) для військовослужбовців встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону №2011-ХІІ після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця не виникає.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі №750/5074/17 (адміністративне провадження № К/9901/44751/18).

Оскільки ОСОБА_1 ІІ групу інвалідності у зв`язку з контузією (пораненням) та їх наслідками, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, встановлено 30.06.2009, тобто більш ніж через 20 років від дня звільнення зі служби, право на отримання одноразової грошової допомоги за статтею 16 Закону №2011-ХІІ у останнього відсутнє.

Відтак, суд вважає обґрунтованими доводи відповідачів стосовно того, що з часу звільнення позивача зі строкової військової служби минуло понад три місяці, а тому останній не має права на отримання одноразової грошової допомоги.

Разом з тим, судом встановлено, що дана обставина у спірному рішенні МО України не вказувалася в якості підстави для відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

За змістом пункту 24 протоколу №111 від 09.11.2018, відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, МО України лише помилково посилалося на норми статей 16, 16-1, 16-2, 16-3 Закону №2011-ХІІ у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців" №5040-VІ від 04.07.2012 та Порядку №975, які на позивача взагалі не розповсюджуються, вказуючи на те, що за призначенням допомоги він мав звернутися не до МО України, а до МВС України, а також на те, що за допомогою до МО України останній звернувся понад 3-річний термін після встановлення інвалідності та не надав, при цьому, документ, що свідчить про причини та обставини поранення, МО України.

За викладених обставин суд доходить висновку, що рішення комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 09.11.2018 №111 в частині пункту 24, яким відмовлено у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, на підставі приписів статей 16, 16-1, 16-2, 16-3 Закону №2011-ХІІ у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців" №5040-VІ від 04.07.2012 та Порядку №975, є необґрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню.

А відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування пункту 24 протоколу №111 від 09.11.2018 підлягають задоволенню.

Відповідно до пунктів 11-13 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

За приписами пункту 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 №530, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за №1294/26071 (в редакції, чинній станом на дату звернення позивача із заявою; надалі - Положення), документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.

Відповідно до пункту 4.8 Положення висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідні органи подають до Департаменту фінансів Міністерства оборони України в 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України (пункт 4.10 Положення).

Виходячи зі змісту підпункту 30 пункту 10 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №730), головним розпорядником бюджетних коштів є Міністерство оборони України.

Отже, з аналізу зазначених правових норм випливає, що на ІНФОРМАЦІЯ_3 покладено обов`язок з проведення відповідних процедурних дій з оформлення відповідних документів для вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МО України) розпорядниками нижчої ланки, а сам обов`язок по прийняттю рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги належить до повноважень МО України.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи протиправність рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, на підставі приписів статей 16, 16-1, 16-2, 16-3 Закону №2011-ХІІ у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців" №5040-VІ від 04.07.2012 та Порядку №975, суд вважає за необхідне згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовної вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання Полтавського ОВК та МО України вчинити певні дії та задовольнити їх шляхом зобов`язання Полтавського ОВК повторно подати на розгляд міністерства висновок та документи, які стосуються виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до статті 16 Закону №2011-ХІІ в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб" від 03.11.2006 № 328-V та Порядку №499, а також зобов`язання МО України повторно розглянути такі висновок та документи відповідно до статті 16 Закону №2011-ХІІ в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб" від 03.11.2006 №328-V та Порядку №499, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності МО України, яка полягає у неприйнятті рішення у місячний строк після надходження документів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги або про відмову в призначенні останньому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №975, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки правові наслідки для позивача має саме прийняте МО України рішення, оформлене протоколом від 09.11.2018 №111 в частині пункту 24, про протиправність та необхідність скасування якого суд дійшов висновку під час розгляду даної справи, а не можливі процедурні порушення при прийнятті вказаного рішення.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Міністерства оборони України (Повітрофлотський пр-т, 6, м. Київ, 03168, ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 09 листопада 2018 року №111 в частині пункту 24, яким відмовлено у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 повторно подати на розгляд Міністерства оборони України висновок та документи, які стосуються виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб" від 03 листопада 2006 року № 328-V та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути висновок та документи, які стосуються виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб" від 03 листопада 2006 року № 328-V та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава