Справа № 420/5292/18
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5292/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань №6

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Савулій В.О.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом №4 від 29.05.2018року в частині відмови в наданні статусу учасника бойових дій, зобов`язання прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій полковнику ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення засідання комісії Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, оформлене протоколом №4 від 29.05.2018року в частині відмови в наданні статусу учасника бойових дій, зобов`язати комісію Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій полковнику ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що надані ОСОБА_1 документи містять відомості про його участь на о.Куба у складі військової частини № НОМЕР_1 у військово-стратегічній операції "Анадир" у період Карибської кризи. Також, острів Куба входить до переліку держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії у період з липня 1962року по листопад 1963року, а відтак, рішення щодо відмови у наданні статусу учасника бойових дій, оформлене протоколом засідання комісії Одеського обласного військового комісаріату з розгляду питань пов`язаних із встановленням статусу учасника бойових дій №4 від 29.05.2018р., є протиправним, та підлягає скасуванню.

Відповідач Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов (від 20.11.2018р. вхід.№35400/18), наголошуючи, що архівна довідка Центрального Архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 02.04.2018року №5/П- 27761 не містить у своєму складі відомостей щодо участі 270 багатопрофільного польового рухомого шпиталю (військової частини НОМЕР_1 ) чи особистої участі ОСОБА_1 у бойових діях, чи їх забезпечення у зазначений період. Крім того, на думку відповідача, перебування у відрядженні в державі, у якій в цей період велися бойові дії, за відсутністю документального підтвердження участі особи у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів), не дає підстав для визнання такої особи учасником бойових дій.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2018р. прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №420/5292/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом №4 від 29.05.2018 року та зобов`язання прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій.

Ухвалою суду від 13.11.2018р. задоволено заяву від 13.11.2018року про самовідвід по справі №420/5292/18 судді Одеського окружного адміністративного суду Юхтенко Л.Р., доручено Відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи (канцелярія) здійснити перерозподіл справи №420/5292/18 на підставі даної ухвали.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2018р. прийнято до свого провадження справу №420/5292/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення засідання комісії Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, оформленого протоколом №4 від 29.05.2018року в частині відмови в наданні статусу учасника бойових дій, зобов`язання комісії Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій полковнику ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18.12.2018р., з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.183 КАС України, закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 28.01.2019р., з урахуванням положень ст.48 КАС України, здійснено заміну первісного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним відповідачем Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Враховуючи наявність передбачених приписами ч.9 ст.205 КАС України, підстав, та зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом 18.02.2019р. ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, полковник медичної служби у відставці, ветеран військової служби, пенсіонер МО, інвалід війни ІІ групи ОСОБА_1 звернувся до Комісії Одеського обласного військового комісаріату із заявою щодо визнання його учасником бойових дій.

Судом з`ясовано, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 щодо визнання його учасником бойових дій, Комісією Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій прийнято рішення щодо відмови полковнику ОСОБА_1 у визнанні його учасником бойових дій, котре викладено в Протоколі засідання Комісії Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 29.05.2015р. №4.

Не погодившись з вищевказаним Рішенням Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, викладеним в Протоколі від 29.05.2015р. №4, щодо відмови полковнику ОСОБА_1 у визнанні його учасником бойових дій, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення засідання комісії Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, оформлене протоколом №4 від 29.05.2018року в частині відмови в наданні статусу учасника бойових дій, зобов`язання комісії Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій полковнику ОСОБА_1 , підлягають задоволенню частково, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи письмових доказів, позивач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни, що підтверджується наявною у матеріалах справи належним чином засвідченою копією Посвідчення серії НОМЕР_2 від 28.09.2001р.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є ветераном військової служби, про що свідчить наявна у справі належним чином засвідчена копія Посвідчення серії НОМЕР_3 від 02.03.2018р.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 на військовій службі займав посаду старшого ординатора хірургічного відділення військової частини НОМЕР_1 (270-й багатопрофільний польовий рухомий госпіталь, котрий перейменовано в 104 багатопрофільний подвижник госпіталь).

З урахуванням Наказу 104 багатопрофільного польового рухомого госпіталю №56 від 26.10.1962р. ОСОБА_1 у період з 13.09.1962р. по 20.09.1963р. знаходився в урядовому відрядженні за кордоном.

Судом встановлено, що згідно архівної довідки, виданої Центральним архівом Міністерства оборони Російської Федерації від 02.04.2018р. №5/П-2776 ОСОБА_1 проходив службу у складі військової частини № НОМЕР_1 у військовому званні лейтенант медичної служби на посаді старшого ординатора хірургічного відділення, перебуваючи у складі Радянських військ. Відповідно до даних архівної довідки, у період з 10.09.1962р. по 30.11.1963р. військова частина № НОМЕР_1 приймала участь у військово-стратегічній операції «Анадир» в період Карибської кризи.

З метою підтвердження своєї безпосередньої участі в бойовому завданні, що полягало у забезпеченні бойової діяльності військ, позивачем - ОСОБА_1 до матеріалів справи також додано грамоту воїну-інтернаціоналісту за мужність і військову доблесть, проявлену під час виконання інтернаціонального обов`язку.

Правовий статус ветеранів війни визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993року №3551-XII (зі змінами та доповненнями), котрий забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Основні завдання Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено статтею 1, відповідно до якої Закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час

Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України;

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994р. №63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» затверджено перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, і періодів бойових дій на їх території

Відповідно до вказаного Переліку острів Куба віднесено до держав, на території яких у період з липня 1962року по листопад 1963року проходили бойові дії.

За приписами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» обов`язковою умовою для надання статусу учасника бойових дій є встановлення факту участі особи у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ на території острова Куба у зазначений вище період.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 20 вересня 2014року у справі №21-137а14.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.1995р. №16 «Про застосування пункту 2 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що відповідно до пункту 2 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються працівники, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР працювали в державах, де в цей період велися бойові дії, якщо вони безпосередньо брали участь у бойових діях або в забезпеченні бойової діяльності військ (флоту).

Участь громадян, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у бойових діях або в забезпеченні бойової діяльності військ (флоту) визначається комісіями, що створюються у міністерствах і відомствах, які направляли своїх працівників на роботу в держави, де в цей період велися бойові дії.

Відповідно до п.9 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015р. №200 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на Комісії військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил (які набули право на отримання статусу під час проходження військової служби (роботи) у Збройних Силах), колишніх партизанів та підпільників - за місцем їх реєстрації (перебування на військовому обліку).

Згідно з п.11 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015р. №200 Комісії приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі таких документів: заяв громадян або клопотань командирів (начальників); довідок відповідного періоду, підписаних і завірених печаткою; партизанського квитка; посвідчення учасника підпілля; посвідчення до знака За розмінування; грамот, фотографій (оригіналів); газетних матеріалів того періоду, який потребує підтвердження; історичних довідок, документів та інших архівних матеріалів; документів потрібного періоду, де зазначені прізвище, ім`я та по батькові заявника; документів, які підтверджують службу чи роботу заявника у відповідний період; інших документів, на підставі яких можливо зробити достовірний висновок про участь у бойових діях або розмінуванні (траленні бойових мін).

Крім того, підставою для надання статусу учасника бойових дій є такі документи: 1) для військовослужбовців, які були направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки: витяг із наказу (по особовому складу) Міністра оборони України, начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, командувача виду Збройних Сил України відповідно про призначення на посаду в частину, яка перебуває в складі національного контингенту; витяг із відповідного розділу особової справи військовослужбовця про проходження військової служби в складі національного контингенту чи персоналу; довідка про проходження військової служби в складі національного контингенту чи персоналу; 2) для військовослужбовців, які перебували у відрядженні в державах, де в той час велися бойові дії: рішення Міністра оборони України або начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України про відрядження; витяг із наказу (по стройовій частині) відповідного командира (начальника) про направлення у відрядження; копії посвідчень про відрядження з відповідними відмітками про вибуття та прибуття;

Пунктом 10 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015р. №200 передбачено, що Комісії, серед іншого, зобов`язані розглядати внесені на розгляд заяви та інші документи в місячний строк з дня їх отримання робити запити до відповідних архівних установ (за потреби), про що повідомляти заявника.

Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що саме на Комісію Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій покладено обов`язок сприяти громадянам в підготовці необхідних матеріалів для їх розгляду при встановленні статусу учасника бойових дій.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, судом встановлено, що надані ОСОБА_1 на розгляд Комісії Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, документи містять відомості про участь позивача на о.Куба у складі військової частини № НОМЕР_1 у військово-стратегічній операції «Анадир» у період «Карибської кризи», о.Куба входить до переліку держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців у період з липня 1962року по листопад 1963року, а тому рішення комісії Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, оформлене протоколом №4 від 29.05.2018року в частині щодо відмови ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій, є неправомірним, та відповідно підлягає скасуванню.

Між тим, не є обґрунтованою, на думку суду, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання комісії Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій полковнику ОСОБА_1 , оскільки зобов`язання відповідача вчинити означені дії є втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективного державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, в іншому випадку порушується принцип розподілу влади.

Водночас, беручи до уваги вищевикладене, з метою повного захисту прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача ОСОБА_1 , суд вважає за доцільне, зважаючи на приписи ч.2 ст.9 КАС України, вийти за межі позовних вимог даного адміністративного спору, та зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо визнання учасником бойових, з урахуванням окреслених у даному Рішенні висновків, та правової оцінки суду.

При цьому, судом відхиляються, та не приймаються до уваги, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилання відповідача на те, що на Комісію Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій покладається вирішення питань про визнання учасником бойових дій, та в жодному разі не надання статусу учасника бойових дій, оскільки як встановлено судом, та зазначено позивачем у відповіді на відзив (від 14.12.2018р. вхід.№ЕП/7382/18), використовуючи терміни «визнання учасником бойових дій», та «надання статусу учасника бойових дій» ОСОБА_1 мав на меті лише спростити стилістичне навантаження тексту, та уникнути повторюваності слів у реченні.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом №4 від 29.05.2018року в частині відмови в наданні статусу учасника бойових дій, зобов`язання прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій полковнику ОСОБА_1 , підлягають задоволенню частково, з вищеокреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом №4 від 29.05.2018року в частині відмови в наданні статусу учасника бойових дій, зобов`язання прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій полковнику ОСОБА_1 , задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, оформлене протоколом №4 від 29.05.2018року, в частині відмови в наданні статусу учасника бойових дій.

3. Зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (65044, м.Одеса, вул.Пироговська,6, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) щодо визнання учасником бойових, з урахуванням окреслених у даному Рішенні висновків, та правової оцінки суду.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.