Справа № 804/1186/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року Справа № 804/1186/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Захарчук - Борисенко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Агро-хліб" до Відділу з питань державної реєстрації Томаківської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАН", ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення,-
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2018 року позовна заява була залишена без руху.
Ухвалою суду від 06.03.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено у підготовче провадження.
Ухвалою суду від 23.10.2018 року адміністративну справу №804/1186/18 було прийнято до провадження судді Захарчук Борисенко Н.В. та призначено у підготовче засідання.
Ухвалою суду від 20.11.2018 року було витребувано додаткові докази та зупинено провадження у даній справі.
Ухвалою суду від 17.01.2019 року було поновлено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.
Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без участі представника, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представник Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області надав заяву про розгляд справи без участі в письмовому провадженні та письмовий відзив, в якому проти позову заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи свою позицію, зазначив, що у своєму позові позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4, а не державним реєстратором Томаківської районної державної адміністрації, а тому відповідачем в частині визнання протиправним та скасування рішення від 17.10.2014 року №16658598 Томаківська районна державна адміністрація бути не може.
Представника третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору у судове засідання не зявились про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, з клопотаннями до суду не звертались.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Не погодившись із зазначеним рішенням ТОВ «Агро Хліб» звернулося до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав врегулюванні Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV (далі - Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» або Закон №1952-ІV в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).
У статті другій Закону №1952-ІV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Частиною першою статті 3 Закону №1952-ІV визначені загальні засади державної реєстрації прав, якими є: гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: право власності; речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; право власності на об'єкт незавершеного будівництва; заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.
За приписами частини четвертої статті 18 Закону №1952-ІV державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.
Пунктом 9 частини першої статті 27 Закону №1952-ІV передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Підстави для відмови в проведенні державної реєстрації прав визначені у статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Так, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:
1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;
2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;
3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;
4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;
5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;
6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;
7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;
8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;
9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;
10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;
11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;
12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.
Державний реєстратор в своїй діяльності керується Конституцією України, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» від 01.07.2004 №1952-ІV, Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений постановою КМУ від 25.12.2015 №1127.
Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» від 01.07.2004 №1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав, втручання у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється.
Відповідно до частини 2 статті 22 вказаного Закону відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.
З матеріалів справи видно, що Державний реєстратор працював в Реєстраційній службі Томаківського районного управління юстиції. Реєстраційна служба Томаківського районного управління юстиції діяла у складі Томаківського районного управління юстиції без набуття статусу юридичної особи та згідно частини четвертої статті 91 Цивільного кодексу України не мала цивільної правоздатності юридичної особи, яка виникає виключно в юридичної особи з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 №17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» Укрдержреєстр ліквідовано, з покладенням завдань і функцій з реалізації державної політики з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на Міністерство юстиції України, а також установлено, що Міністерство юстиції України є правонаступником Укрдержреєстру з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.
Згідно до Структури та штатної чисельності Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області на 2015 рік. затвердженого начальником Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, та наказу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 12.06.2015 №1740-К «Про введення в дію штатного розпису на 2015 рік районних, міських, міськрайонних управлінь юстиції у Дніпропетровській області» у складі Томаківського районного управління юстиції скорочено посади начальника реєстраційної служби, завідувача та головного спеціаліста реєстраційної служби та введено посади заступника начальника районного управління юстиції з питань державної реєстрації, завідувача та головного спеціаліста сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно районного управління юстиції.
Таким чином, Відділу з питань державної реєстрації Томаківської районної державної адміністрації були передані реєстраційні справи у сфері прав на нерухоме майно і у сфері юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що належали Реєстраційній службі Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При розгляді справи, суд перевіряє відповідність оскаржуваного рішення принципам, визначеним ч.3 ст.2 КАС України.
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко