Справа № 0340/1913/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/676/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Сорока Ю.Ю., м. Луцьк) у справі №0340/1913/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності та рішення в частині, протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просив визнати протиправним та скасувати п.12 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 27.07.20418 №77 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України, яка полягає у відмові у призначені та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу передбачену Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постановою КМУ №975 від 25.12.2013 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності та рішення, в частині, протиправними, зобов`язання вчинити дії, відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом війни 2-ої групи, тому відповідно до ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) чи спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ №975 від 25.12.2013 має право на отримання одноразової допомоги у зв`язку з інвалідністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в період з 20.11.1980 року по 26.10.1982 року проходив строкову військову службу у Радянській армії СРСР, у 1986 році був призваний військовим комісаріатом на навчальні збори строком на 32 дні, де в період з 02.08.1986 року по 02.09.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в особливій зоні, отримавши особливо велику дозу опромінення.

Згідно витягу із Протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №510 від 15.08.2005 року отримане захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

04.10.2005 року позивачу вперше встановлено 3 групу інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, ступінь втрати працездатності становить 50%.

Відповідно до витягу із акту огляду у ЛТЕК до довідки серії ВЛН №005236 та витягу із акту огляду у МСЕК (довідка серії ВЛН №005236) від 14.11.2007 року, ступінь втрати працездатності становила 70% і позивачу встановлено 2-у групу інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

05.12.2013 позивачу, згідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №0058318, встановлено 2 групу інвалідності, довічно, пов`язану із виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою та пакетом необхідних документів для складання висновку та направлення його до Міністерства оборони України для прийняття рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Волинський обласний військовий комісаріат повідомив позивача листом №ВСЗ/1035 від 31.08.2018, що рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.07.2018 року Протокол №77 було відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки 26.10.1982 року позивача було звільнено з строкової військової служби та на момент призначення пенсії в 2005 році не існувало правової норми щодо виплати одноразової грошової допомоги, а тому позивача не має права на даний вид допомоги.

Відповідно до статті 41 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ).

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

Пунктом 2 наведеної вище Постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 (Офіційний вісник України, 2008 р., №39, ст.1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 року №284 (Офіційний вісник України, 2007 р., №14, ст.532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 року №1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., №89, ст.3255);

допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Суд першої інстанції зазначає, що вперше інвалідність ОСОБА_1 була встановлена 04.10.2005 року, тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, а саме Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законів України №2459-ІV від 03 березня 2005 року, яка діяла з 05 квітня 2005 року.

Стаття 16 Закону 2011-XII, в редакції чинній з 05 квітня 2005 року передбачала, що військовослужбовці, а також військовозобов`язані, призвані на збори, підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.

Умови страхування і порядок виплат страхових сум військовослужбовцям і військовозобов`язаним, призваним на збори, та членам їх сімей встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 16 Закону 2011-XII, в редакції від 05 квітня 2005 року, встановлено Умови державного обов`язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, і порядок виплат їм та членам їх сімей страхових сум, а тому позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної Порядком №975, який набрав чинності з 01.01.2014, тобто після встановлення позивачу інвалідності.

Правова позиція щодо даних спірних правовідносин викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 червня 2018 року у справі №750/5074/17 та від 03 липня 2018 року у справі №363/1076/16-а.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що згідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у справі №0340/1913/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
І. В. Глушко