Справа № 751/817/19
Суддя: Маслюк Н. В.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року місто Чернігів

Справа №751/817/19

Провадження№2-а/751/38/19

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Дасюк Н.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - інспектор взводу №1 роти №4 УПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №4 УПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №1 роти №4 УПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови серії НК 334158 від 25.01.2019 року та закриття провадження у справі.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.01.2019 року інспектором взводу №1 роти №4 УПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.2.3-в та п.31.3-б ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.3, 5 ст.121 ОСОБА_3. Вказану постанову вважає безпідставною, такою, що винесена з порушенням його прав та не відповідає обставинам справи. Зазначив, що його транспортний засіб не підлягає проходженню обовязкового технічного контролю згідно ст. 1 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу», а тому неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.31.3-б ПДР. Щодо порушення п.2.3-в ПДР зазначив, що інспектором Дудко Р.Г. не надано доказів на підтвердження порушення зазначених ПДР України. Крім того, постанову винесено на місці вчинення правопорушення. Також, не складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало йому можливості висловити позицію. Ніяких пояснень відповідачем у нього не відбиралось.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на 18.02.2019 року.

У встановлений судом строк, 13.02.2019 року відповідач - інспектор взводу №1 роти №4 УПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_2, надіслав відзив на позовну заяву (а.с.20-26), відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Всі твердження позивача, висловлені в позові не містять в собі законодавчого підґрунтя, а згідно чинного законодавства вимога проходити обовязковий технічній контроль для даного автомобіля Citroen jumpi один раз на два роки є цілком законною, зважаючи на його тип та строк експлуатації.

На підставі ст.262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, наявні та подані докази, оглянувши відео, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що інспектором взводу №1 роти №4 УПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_2 25.01.2019 року складено постанову серії НК 334158 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.2.3-в та п.31.3-б ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.3,5 ст.121 ОСОБА_3 та враховуючи ст. 36 ОСОБА_3, накладено штраф у розмірі 340,00 грн (а.с.11).

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що ОСОБА_1 25.01.2019 року о 23 год 25 хв на 157 км а/ш М01, керував т/з Citroen Jampy, днз СВ 3550 ВА та був не пристебнутий ременем безпеки, при цьому керував т/з, який підлягає обовязковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, чим порушив п.2.3-в, п.31.3-б ПДР України.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В п. 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ч.3 ст.121 ОСОБА_3 відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.5 ст.121 ОСОБА_3 відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту п.2.3-в ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Відповідно до п.31.3-б ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обовязковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», обов'язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Аналогічні норми містяться у пункті 1 Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №137 від 30 січня 2012 року.

Тобто, з вказаних норм законодавства вбачається, що легкові автомобілі підлягають обов'язковому технічному контролю лише у випадку, якщо вони використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку та мають строк експлуатації понад два роки, а вантажні автомобілі вантажопідйомністю до 3,5 тонни - лише у випадку, якщо вони мають строк експлуатації понад два роки.

Відповідно до абзацу 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев'ять з місцем водія включно; автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Аналогічні визначення міститься і в положенні п. 1.10 Правил дорожнього руху України.

Згідно з п. 2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій: В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3 500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

З листа Регіонального сервісного центру в Чернігівській області від 12.04.2018р. №31/25/6-353 вбачається, що для визначення необхідності проходження ОТК необхідно зясувати до якого типу за конструкцією належить т/з. Визначити тип т/з можна на підставі виданого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та реєстраційних даних в облікових базах МВС (НАІС) (а.с.29).

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО 330041 від 09 листопада 2012 року, транспортний засіб Citroen Jampy, днз СВ 3550 ВА, 1999 року випуску, з повною масою 2 205 кг, належить до категорії «В», код типу ТЗ - 2-вантажний (а.с.9,28).

Таким чином, враховуючи те, що автомобіль Citroen Jampy, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, за типом є вантажним, тобто за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів, тому відповідно до абзацу 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 1.10 Правил дорожнього руху України, даний транспортний засіб є вантажним автомобілем.

Окрім того, як вбачається з свідоцтва про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу, перша реєстрація автомобіля Citroen Jampy, днз СВ 3550 ВА 1, була здійснена 09 листопада 2012 року, тобто строк експлуатації транспортного засобу станом на 25 січня 2019 року перевищував два роки.

Таким чином, враховуючи те, що 25 січня 2019 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом Citroen Jampy, днз СВ 3550 ВА, який є вантажним автомобілем та строк експлуатації якого перевищував два роки, тому у відповідності до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» такий транспортний засіб підлягав обов'язковому технічному контролю, однак станом на день винесення оскаржуваної постанови такого контролю не пройшов, чим порушив вимоги п. 31.3.б ПДР України.

У відповідності до ст. 251 ОСОБА_3 доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3, 5 ст.121 ОСОБА_3, відповідачем надані дані відеозйомки (а.с.30), з якої вбачається, що водій під час керування не був пристебнутий ременем безпеки та керував т/з, який підлягає обовязковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги п.2.3-в та п.31.3-б ПДР України. Також, із відеозапису вбачається, що позивач погодився із порушенням п.2.3-в ПДР України.

Щодо реалізації прав, якими наділений позивач згідно статті 268 ОСОБА_3, то за даною нормою позивач має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Всі наведені вище права, якими наділений позивач, мають бути реалізовані особою одразу на місці вчинення правопорушення без намагання затягнути процес розгляду справи шляхом відтермінування або перенесення на інший день та без впливу на можливість працівником поліції прийняти постанову на місці вчинення правопорушення.

Позивачем не представлено належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації ним прав, закріплених статтею 268 ОСОБА_3. Навпаки, із переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що позивач був присутній на місці складання постанови, був повідомлений про її складання, йому були роз'яснені процесуальні права, протягом всього часу спілкування із інспектором поліції ним висловлювались свої заперечення та доводи по суті вчиненого правопорушення, але працівник поліції не взяв їх до уваги, що свідчить про можливість реалізації своїх прав та суб'єктивне рішення відповідача, як посадової особи, що приймає рішення у справі. При цьому будь-яких клопотань щодо надання додаткових пояснень або зауважень, представлення додаткових доказів, необхідності допиту свідків позивач не заявляв, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.

Щодо розгляду справи за місцем вчинення правопорушення, то відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 ОСОБА_3 справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 ОСОБА_3 у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху..

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3, 5 ст. 121 ОСОБА_3 виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV ОСОБА_3.

Крім того, проаналізувавши рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, на яке посилається позивач щодо протиправності застосування відповідачем скороченої процедури провадження у справі (за місцем вчинення правопорушення), суд враховує, що висновки Конституційного Суду України про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 ОСОБА_3, стосуються виключно випадків застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 ОСОБА_3.

ОСОБА_3, зокрема, ст. 258 зазнали змін вже після вказаного рішення Конституційного Суду України, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції законодавцем було розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Такі зміни є чинними та не були визнані неконституційними у встановленому порядку.

З огляду на викладене, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР України (ст. 121 ОСОБА_3) на місці вчинення такого правопорушення.

Таким чином, позивачем не було доведено своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, в той час як відповідачем було надано вичерпні докази на користь винуватості позивача у вчиненні правопорушення.

Отже, постанова серії НК 334158 від 25.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3, 5 ст.121 ОСОБА_3, винесена інспектором взводу №1 роти №4 УПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_2 в межах своїх повноважень, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283-284 ОСОБА_3, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення підтверджується належними доказами по справі.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних обставин, суд доходить, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3, 5 ст.121 ОСОБА_3, а тому вважає за необхідне залишити адміністративний позов без задоволення, а постанову серії НК 334158 від 25.01.2019 року без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 9, 33, ч.3,5 ст.121, 251, 258, 283, 288 ч.1, 289 ОСОБА_3, ст. ст. 6, 8, 9, 12, 94, 241-246, 255, 257-263, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №4 УПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Постанову серії НК 334158 від 25.01.2019 року, винесену інспектором взводу №1 роти №4 УПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3, 5 ст.121, ст..36 ОСОБА_3 ОСОБА_1 залишити без змін.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 лютого 2019 року.

Суддя Н. В. Маслюк