Справа № 440/47/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/47/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/47/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

03 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області (надалі - відповідач, УСЗН Зіньківської РДА), в якому просить визнати протиправною відмову відповідача від 20.08.2018 №05-02/723 у наданні йому статусу інваліда війни і видачі відповідного посвідчення та зобов'язати відповідача надати йому відповідний статус.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 3 групи, захворювання якого пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Пояснював, що участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС він брав у складі формувань Цивільної оборони, у зв'язку з чим та відповідно до пункту 9 частини першої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався.

Клопотань чи заяв від учасників справи не надходило.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З наявних матеріалів справи суд встановив, що ОСОБА_1 відповідно до посвідчення серія НОМЕР_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) (а.с. 3).

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, на засіданні №30 від 26.11.2015 позивачу встановлений діагноз: гіпертонічна хвороба ІІІ ст., ступ. ІІІ, ризик 4. Дисцикуляторна енцефалопатія ІІІ ст. змішаного генезу на фоні ішемічного інсульту (02.2015р.) в басейні правої СМА з лівобічним гемісиндромом, з формуванням лакунарного інфаркту правої таламічної ділянки головного мозку. Лакунарна хвороба головного мозку. ІХС: дифузний кардіосклероз. СН-І. Висновок: захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 10).

Згідно з довідкою обласної МСЕК №1 серії АВ №0493271 від 02.02.2016 позивачу встановлено 3 групу інвалідності з 25.01.2016 безтерміново внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 32).

Відповідно до довідок №388 від 27.11.1992 та від 11.03.2014 №170 позивач працював водієм АТП 16034 у м. Зіньків (а.с. 13, 34-35). Згідно табелю роботи за вересень 1986 року, затвердженого головою Прип'ятського міськвиконкому у період з 10.09.1986 по 21.09.1986 займався перевезенням домашніх речей громадян м. Прип'ять, знаходився в небезпечній зоні (а.с. 12).

14.08.2018 позивач звернувся до УСЗН Зіньківської РДА із заявою про встановлення йому статусу особи інваліда війни, долучивши документи, які засвідчують факт його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі Цивільної оборони.

Листом №05/02/723 від 20.08.2018 заступник начальника Управління Омельченко А.М. повідомив позивача про факт розгляду його звернення та вказав, що особа ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 від 25.02.2016 та довідки медико-соціальної експертної комісії МСЕК №0493271 від 02.02.2016, захворювання пов'язане з роботами по ЛНА на ЧАЕС, яке не є підставою для встановлення статусу інваліда війни (а.с. 7).

Розцінивши такі дії, як відмову у наданні йому відповідного статусу, позивач звернувся до суду з вимогою про поновлення порушеного права шляхом зобов'язання відповідача встановити статус інваліда війни відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступних міркувань.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон №3551-XII).

Відповідно до статті 1 Закону №3551-XII цей Закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом створення належних умов для підтримання здоров'я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров'я.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №2249-VIII від 19.12.2017, який набрав чинності 20.01.2018, внесено зміни до Закону №3551-XII, що стосується зміни статусу з "інваліда війни" на статус "особи з інвалідністю внаслідок війни".

Так, стаття 4 Закону №3551-XII визначає, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Відповідно до приписів пункту 9 частини другої статті 7 Закону №3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Суд встановив, що розглянувши заяву позивача про надання статусу інваліда війни відповідач повідомив позивача про те, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 від 25.02.2016 та довідки медико-соціальної експертної комісії МСЕК №0493271 від 02.02.2016, захворювання пов'язане з роботами по ЛНА на ЧАЕС, яке не є підставою для встановлення статусу інваліда війни.

Згідно з вимогами чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18.03.1976 №201-78, наказів заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР від 06.06.1975 №90 (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами), від 29.06.1976 №92 (Настанова про організацію та ведення ЦО у міському районі та на промисловому об'єкті народного господарства) та від 29.06.1976 №92 (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському) та на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), розпоряджень начальника ЦО СРСР від 26.04.1986 та начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 тощо, про які також міститься вказівка в інформаційній довідці Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи №01-1-14/1654/1 від 20.10.2017, Цивільна оборона організовувалась за територіально - виробничим принципом в усіх населених пунктах та усіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі: чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи; жінки від 16 до 55 років, за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

Статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням викладеного формування Цивільної оборони, в тому числі невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф, стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи з ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Виходячи з аналізу вищевказаних нормативно-правових актів слід зробити висновок про те, що цивільна оборона та її формування створювались на всіх без виключення підприємствах, установах, організаціях, та до складу формувань Цивільної оборони в обов'язковому порядку залучалося все працездатне населення.

Таким чином, формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт з ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

При цьому жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

Пунктами 7, 10 Положення "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 (в редакції, чинній на момент звернення позивача до відповідача) визначено, що "Посвідчення інваліда війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім'ї загиблого" видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина. "Посвідчення інваліда війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

На момент розгляду даної справи, відповідні пункти Положення діють у наступній редакції: зокрема, "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім'ї загиблого" видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина. "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Таким чином, особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони, інвалідність яких пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за наявності документів, підтверджуючих право на отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, мають право отримати такий статус з видачею відповідного посвідчення.

Факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримання інвалідності внаслідок зазначеного підтверджується копією посвідчення особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2, копією довідки медико-соціальної експертної комісії МСЕК №0493271 від 02.02.2016, захворювання пов'язане з роботами по ЛНА на ЧАЕС, копією експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 26.11.2015, копією довідок АТП 16034 № 388 від 27.11.1992 та від 11.03.2014 №170.

Вказані документи є доказом участі позивача у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони та отримання ним інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність у позивача права на отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та отримання відповідного посвідчення.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову у повному обсязі. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Управління соціального захисту населення Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області (вул. Воздвиженська, 40, м. Зіньків, Полтавська область, 38100, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області (вул. Воздвиженська, 40, м. Зіньків, Полтавська область, 38100, ) в наданні ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області (вул. Воздвиженська, 40, м. Зіньків, Полтавська область, 38100, ) вчинити дії щодо встановлення ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) статусу особи з інвалідністю внаслідок війни і видачі відповідного посвідчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун