Справа № 580/673/19
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

25 лютого 2019 року справа № 580/673/19

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаврилюк В.О., розглянувши заяву комунального підприємства “Черкасиелектротрнас” про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом комунального підприємства “Черкасиелектротранс” до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

Комунальне підприємство “Черкасиелектротранс” (далі – КП “Черкасиелектротранс”, позивач) подало позов до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі – виконавча служба, відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови від 29.01.2019 № 5404903 про арешт майна боржника та від 06.02.2019 № 54049503 про розшук майна боржника.

До поданої 21.02.2019 позовної заяви без зазначення номеру від 21.02.2019 (вх. № 5182/19 від 22.02.2019 Черкаського окружного адміністративного суду) позивач подав заяву, в якій просить забезпечити позов шляхом зупинення дії постанов головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення арешту майна боржника від 29.01.2019 ВП № 54049503 та від 06.02.2019 ВП № 54049503.

В обґрунтування заяви зазначено те, що майно на яке накладено арешт, складається з транспортних засобів (тролейбусів), тобто є основними засобами, призначеними для використання у виробничій діяльності позивача. Арешт, розшук, подальше вилучення та реалізація такого майна унеможливить здійснення діяльності позивачем, яка віднесена до соціальної сфери – надання послуг з перевезення, в тому числі пільгових категорій громадян. Відповідач, не встановивши наявність іншого майна, передчасно наклав арешт на основні засоби виробництва, що створює реальну загрозу для діяльності позивача.

Також, позивач наголошує, що транспортні засоби на які накладено арешт та які оголошені у розшук оскаржуваними постановами відповідача, не є власністю позивача, відповідно до пункту 1.2 Статуту комунального підприємства “Черкасиелектротранс” власником та одноосібним засновником підприємства є територіальна громада міста Черкаси в особі Черкаської міської ради.

Окрім того, рішенням господарського суду Черкаської області від 13.02.2019 у справі № 925/1297/18 з Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради стягнуто на користь КП “Черкасиелектротранс” 3435645,64 грн. Вказане рішення станом на подання цієї заяви не вступило в законну силу, але зважаючи на об’єктивну можливість отримання вказаних коштів з боржника, позивач зможе погасити заборгованість в межах зведеного виконавчого провадження, що забезпечить сталу діяльність позивача як перевізника та дозволить уникнути негативних наслідків та соціальних ризиків.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши зазначені у заяві про забезпечення позову доводи КП “Черкасиелектротранс”, враховуючи відсутність необхідності виклику заявника для подачі ним пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, суддя вважає за можливим здійснити розгляд даного клопотання без проведення судового засідання та виклику заявника.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суддя зазначає таке.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов’язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В силу ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суддя зазначає, що обов’язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам комунального підприємства “Черкасиелектротрнас”, аргументованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.

Суддя звертає увагу, що оскаржуваною постановою державного виконавця від 29.01.2019 накладено арешт на транспортні засоби, які не є тролейбусами, тобто не є основними засобами, призначеними для здійснення діяльності позивачем, яка віднесена до соціальної сфери – надання послуг з перевезення, в тому числі пільгових категорій громадян, а посилання позивача на пункт 1.2 Статуту комунального підприємства “Черкасиелектротранс” та наявність рішення господарського суду Черкаської області від 13.02.2019 у справі № 925/1297/18, на переконання судді, не є беззаперечними обставинами, наявність яких є підставою для вжиття заходів до забезпечення адміністративного позову.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв’язку між заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та беручи до уваги, що відповідно до частини 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України вказана адміністративна справа має бути вирішена судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі, суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 150-154, 241, 243, 248, 256, 294, 295 підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

ухвалив:

В задоволенні заяви комунального підприємства “Черкасиелектротрнас” про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п’ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала складена в повному обсязі та підписана 25.02.2019.

Суддя В.О. Гаврилюк