Справа № 805/3996/18-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 р. м. Чернівці Справа № 805/3996/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС України у Чернівецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім про зупинення видаткових операцій, -

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові Головне управління ДФС України у Донецькій області (позивач) просить суд: зупинити видаткові операції на розрахункових рахунках ТОВ «Канцелярський дім».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду овід 21.06.2018 року замінено позивача з ГУ ДФС у Донецькій області на належного Головне управління ДФС у Чернівецькій області (58013, Чернівецька область, місто Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 200, ).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість на загальну суму 791930,39 грн. У звязку з несплатою платником узгоджених грошових зобовязань сформовано податкову вимогу від 18.01.2018 року № 273-43. Позивачем прийнято рішення про опис майна у податкову заставу платника податків від 23.01.2018 року, складено акти про перевірки наявності СГД за адресою місцезнаходження згідно з реєстраційними даними від 30.01.2018 року б/н, від 18.04.2018 року б/н., про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу від 18.04.2018 року б/н., про перешкоджання платника податків виконанню повноважень податковим керуючим від 18.04.2018 року б/н, у звязку з ненаданням ТОВ «Канцлярський дім» документів для складання акту опису майна у податкову заставу.

Оскільки відповідачем не подано документів, необхідних для опису майна у податкову заставу позивач звернувся до суду з позовом про зупинення видаткових операцій на розрахункових рахунках платника.

Ухвалою суду від 09.10.2018 року відповідачу у разі заперечення проти позову запропоновано надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам, встановленим частиною другою та частиною четвертою статті 162 КАС України.

Вказана ухвала направлена відповідачу за адресою внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 58 6. Однак відповідач своїм правом не скористався.

Відповідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наданих поясненнях, просив суд задовольнити позовні вимоги, а також справу розглядати у порядку письмового провадження.

Відповідач не зявився в судове засідання, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 58 6. (а. с. 73).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до ч. 8 та 11 ст. 126 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження в адміністративній справі, а також про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 статті 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків передано для розгляду до Чернівецького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року прийнято адміністративну справу до свого провадження.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали, письмові докази, всебічно та повно зясувавши всі обставини справи, обєктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено.

Із змісту протоколу № 1 установчих зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім від 24 квітня 2017 року видно, що місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім значиться Донецька обл., місто Костянтинівка, проспект Ломоносова, 152. (а. с. 110-111).

Товариства з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім (58000, Чернівецька область, м. Чернівці, вулиця Лугова, 198, ) зареєстроване як юридична особа 25.04.2017 року та взяте на облік, як платник податків 26.04.2017 року. (а. с. 48-52).

Судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг на суму 791930,39 грн., який виник на підставі наступних податкових повідомлень-рішень, зокрема:

- податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 18.12.2017 року, прийнятого на підставі акта від 26.10.2017 року № 107/05-99-43-03, згідно якого встановлено, Товариство з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім знаходиться за адресою 87526, Донецька обл., м. Костянтинівка, пр-т. Ломоносова, буд. 152, яке допустило порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених пунктом 201.10 ст. 201, а та згідно з пунктом 120-1.1 ст. 120-1 ПК України за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 5482439,32 грн., до відповідача застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 548243,92 грн, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 712643,21 грн., до відповідача застосовано штраф в розмірі 20% у сумі 142528,62 грн., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 333680,65 грн., до відповідача застосовано штраф в розмірі 30% у сумі 100104,19 грн. (а. с. 20).

- податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_2 від 11.01.2018 року, згідно якого встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім знаходиться за адресою 85114, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Театральна, буд. 1, яке прийнятого на підставі акта від 24.11.2017 року № 210/05-99-43-03, згідно якого до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн. (а. с. 23).

- податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_3 від 21.02.2018 року з змісту якого видно, що Товариство з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім знаходиться за адресою 85114, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Театральна, буд. 1, яке прийнятого на підставі акта від 31.01.2018 року № 48/05-99-43-03, згідно якого за затримку на 38 календарних днів сплати грошового зобовязання в сумі 170,00 грн., зобовязано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 34,00 грн. (а. с. 26).

У зв'язку з несплатою грошових зобов'язань, визначених у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях відповідачеві нараховано пеню в сумі 33,63 грн.

У зв'язку з сформованою заборгованістю відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім за адресою 85114, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Театральна, буд. 1 було надіслано корінець податкової вимоги форми "Ю" № 273-43 від 18.01.2018 року. (а. с. 7).

Заступник начальника-начальник Костянтинівсько - Дружківського управління ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_1 - Листом № 27343/10/05-99-43-23-12 від 22.01.2018 року звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім за адресою 85114, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Театральна, буд. 1 та повідомив, що станом на 18.01.2018 року за Товариством з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім обліковується податковий борг на загальну суму 2982,64 грн. з ПДВ, а також повідомив, що на підставі ст. 59 Податкового кодексу України (далі - кодекс) на адресу підприємства була виставлена податкова вимога № 273-43 від 18.01.2018 року. (а. с. 9).

23.01.2018 року заступником начальника-начальник Костянтинівсько-Дружківського управління ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_1 прийнято рішення про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) Товариства з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім у податкову заставу № 22, а у разі, якщо на момент складання акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша за суму податкового боргу - також того майна, право власності на яке він набуде у майбутньому. (а. с. 10).

30.01.2018 року посадовими особами позивача складено Акт перевірки наявності субєкта господарської діяльності за адресою місцезнаходження згідно з реєстраційними даними Товариства з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім згідно з реєстраційними даними. Із змісту вказаного акту видно, що за адресою Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Театральна, б.1 підприємство Товариства з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім не знаходиться, будинок за вказаною адресою належить ППОН «Атра» (20386540). Договір оренди власника будинку (приміщення) з підприємством ТОВ "Канцелярський дім" уклав з 21.12.2017 року. (а. с. 11).

18.04.2018 року позивачем проведено обстеження місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім (місцезнаходження згідно з даними єдиного державного реєстру та/або місця здійснення діяльності).

Із змісту акту обстеження місцезнаходження платника податків видно, що головним державним ревізором - інспектором Костянтинівського сектору погашення боргу Констянтинівсько-Дружківського управління ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_2 складено вказаний акт про те, що виходом за адресою вул. Театральна, б.1, м. Костянтинівка, Донецька область, 85114, отримати документи для здійснення опису майна ТОВ Канцелярський дім () у податкову заставу, провести огляд приміщення в якому розташоване вказане підприємство з метою виявлення майна для здійснення його опису у податкову заставу та провести опис майна ТОВ Канцелярський дім () у податкову заставу безпосередньо за адресою вказаного підприємства не виявилось можливим, так як встановити місцезнаходження ТОВ Канцелярський дім () не вдалось. За вказаною адресою знаходиться адміністративна будівля, яка належить ППОН «АТРА». Зі слів головного бухгалтера ППОН «АТРА» договір оренди з ТОВ Канцелярський дім укладено з 21.12.2017 року, посадові особи підприємства боржника тривалий час не зявлялись. Будь-які вивіски на фасаді будівлі щодо розташування ТОВ Канцелярський дім () у будівлі за цією адресою відсутні. Встановити керівників та інших посадових осіб ТОВ Канцелярський дім () не виявилось можливим. З цього приводу суд зазначає, що вказаний акт складено та підписано одноособово, до вказаного акту не додано доказів, які б свідчили про належність - місцезнаходження відповідача за вказаною адресою, а також не зазначено причин неможливості обстеження та складання вказаного акта за юридичною адресою відповідача. (а. с. 12).

18.04.2018 року податковим керуючим ОСОБА_2 складено акт "№ б/н" відмови платника податків від опису майна у податкову заставу в якому зазначено, що ТОВ Канцелярський дім () за наявності законодавчих підстав не надавав документи, необхідні для опису майна у податкову заставу. При цьому суд зазначає, що вказаний акт складено та підписано одноособово податковим керуючим, до вказаного акту не додано доказів, які б свідчили про належне складання вказаного акту за місцезнаходженням відповідача, за якою саме юридичною - фактичною адресою податковий керуючий знаходився, кому саме із посадових осіб відповідача, (засновникам) пред'являлись будь які запити, (звернення) щодо надання документів необхідних для опису майна у податкову заставу. (а. с. 13).

18.04.2018 року податковим керуючим ОСОБА_2 складено акт "№ б/н" про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податкового керуючого визначених Податковим кодексом України, зокрема: за наявності законодавчих підстав не надано документи у строк протягом трьох днів з дня отримання листа від 22.01.2018 року № 273-43/10/05-99-43-22-12 документів для складання акту опису майна у податкову заставу.

Водночас суд зазначає, що вказаний акт складено та підписано одноособово податковим керуючим, до вказаного акту не додано доказів, які б свідчили про належне складання вказаного акту за місцезнаходженням відповідача, за якою саме юридичною чи фактичною адресою податковий керуючий знаходився, кому саме із посадових осіб відповідача, (засновникам) пред'являлись будь які запити, (звернення) щодо надання документів необхідних для опису майна у податкову заставу. Ким саме із посадових осіб відповідача, засновниками чинилось перешкоджання платником податків щодо ненадання документів у строк протягом трьох днів з дня отримання листа від 22.01.2018 року № 273-43/10/05-99-43-22-12 необхідних для складання акту опису майна у податкову заставу. А також не надано таких доказів суду. (а. с. 14).

У зв'язку із тим, що відповідачем не надано документів для опису майна в податкову заставу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, судом встановлено.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно п.п.19 1.1.2 п. 19 1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19 - 3 цього Кодексу, зокрема: контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів;

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, позивачем сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ю" № 273-43 від 18.01.2018 року. (а. с. 7).

Вказану вимогу відповідач отримав 25.01.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 7).

На момент утворення заборгованості зазначена податкова вимога не була відкликана.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.12.2017 року; № НОМЕР_2 від 11.01.2018 року; № НОМЕР_3 від 21.02.2018 року направлялися на адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Станом на день розгляду даної справи вказані податкові повідомлення-рішення не оскаржувались, доказів їх оскарження в судовому чи в адміністративному порядку відповідачем не надано.

Таким чином, судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість по податку на додану вартість на загальну суму 791930,39 грн.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Виникнення права податкової застави визначено ст. 89 ПК України.

Відповідно до п. п. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно п. 89.2 ст. 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Пунктом 89.3 ст. 89 ПК України передбачено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

З системного аналізу вказаних норм видно, що право податкової застави виникає з дня виникнення податкового боргу у разі несплати у строки, встановлені ПК України, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом. Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису, до якого включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг, яке складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг по податку на додану вартість на суму 791930,39 грн. У зв'язку із не сплатою вказаного боргу, 23.01.2018 року позивачем прийнято рішення про опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) Товариства з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім у податкову заставу № 22. (а. с. 10).

Як зазначалось вище, рішення про опис майна пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Вказане рішення направлено на адресу відповідача, що підтверджується описом вкладення у рекомендоване відправлення. (а. с. 7-8).

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що з метою виявлення майна для здійснення його опису у податкову заставу та проведення опису майна Товариства з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім у податкову заставу, 18.04.2018 року податковим керуючим ОСОБА_2 здійснено вихід за адресою вул. Театральна, б.1, м. Костянтинівка, Донецька область, 85114, про що складено акт обстеження місцезнаходження платника податків. (а. с. 12).

18.04.2018 року позивачем проведено обстеження місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім (місцезнаходження згідно з даними єдиного державного реєстру та/або місця здійснення діяльності).

Так виходом за адресою вул. Театральна, б.1, м. Костянтинівка, Донецька область, 85114, встановлено, що отримати документи для здійснення опису майна ТОВ Канцелярський дім () у податкову заставу, провести огляд приміщення в якому розташоване вказане підприємство з метою виявлення майна для здійснення його опису у податкову заставу та провести опис майна ТОВ Канцелярський дім () у податкову заставу безпосередньо за адресою вказаного підприємства не виявилось можливим, так як встановити місцезнаходження ТОВ Канцелярський дім () не вдалось. За вказаною адресою знаходиться адміністративна будівля, яка належить ППОН «АТРА». Зі слів головного бухгалтера ППОН «АТРА» договір оренди з ТОВ Канцелярський дім укладено з 21.12.2017 року, посадові особи підприємства боржника тривалий час не зявлялись. Будь-які вивіски на фасаді будівлі щодо розташування ТОВ Канцелярський дім () у будівлі за цією адресою відсутні. Встановити керівників та інших посадових осіб ТОВ Канцелярський дім () не виявилось можливим. (а. с. 12).

Згідно вказаного акту провести огляд приміщення в якому розташоване вказане підприємство з метою виявлення майна для здійснення його опису у податкову заставу та провести опис майна ТОВ Канцелярський дім () у податкову заставу безпосередньо за адресою вказаного підприємства не виявилось можливим, так як встановити місцезнаходження ТОВ Канцелярський дім () не вдалось. За вказаною адресою знаходиться адміністративна будівля, яка належить ППОН «АТРА». Зі слів головного бухгалтера ППОН «АТРА» договір оренди з ТОВ Канцелярський дім укладено з 21.12.2017 року, посадові особи підприємства боржника тривалий час не зявлялись. Будь-які вивіски на фасаді будівлі щодо розташування ТОВ Канцелярський дім () у будівлі за цією адресою відсутні. Встановити керівників та інших посадових осіб ТОВ Канцелярський дім () не виявилось можливим. (а. с. 12).

Отже, огляд приміщення ТОВ Канцелярський дім позивачем не проводився через те, що ТОВ Канцелярський дім за адресою вул. Театральна, б.1, м. Костянтинівка, Донецька область, 85114 не знаходиться.

Абзацом 1 п. 89.4 ст. 89 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

З аналізу вказаної норми вбачається, що податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу тільки у двох випадках: якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису.

Відповідно до п. 91.4 ст. 91 ПК України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Тобто, у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень.

18.04.2018 року позивачем складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, яким підтверджено, що ТОВ Канцелярський дім () за наявності законодавчих підстав не надавав документи, необхідні для опису майна у податкову заставу. Вказаний акт складено та підписано одноособово податковим керуючим, до вказаного акту не додано доказів, які б свідчили про складання вказаного акту за якою саме юридичною чи фактичною адресою податковий керуючий складав вказаний акт, кому саме із посадових осіб відповідача, (засновникам) пред'являлись будь які запити, щодо надання документів необхідних для опису майна у податкову заставу. (а. с. 13).

Проте, беручи до уваги те, що огляд приміщення ТОВ Канцелярський дім не проводився через неможливість встановлення місцезнаходження ТОВ Канцелярський дім, то суд приходить до висновку, що наведене не свідчить про не допуск відповідачем податкового керуючого для опису майна, так і не свідчить про ненадання відповідачем документів для опису майна у податкову заставу, а в подальшому й для складання акта опису майна у податкову заставу.

Відтак, суд вважає, що у позивача були відсутні підстави для прийняття акта про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу та акта про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим від 18.04.2018 року.

Щодо вимоги про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків суд зазначає наступне.

Відповідно до п. п. 20.1.31 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Згідно п. п. 20.1.31 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Пунктом 89.4 ст. 89 ПК України визначено, що контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов'язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Згідно п. 91.4 ст. 91 ПК України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

18.04.2018 року податковим керуючим ОСОБА_2 складено акт "№ б/н" про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податкового керуючого щодо не надання в строк протягом трьох днів документів для складання акту опису майна у податкову заставу.

Також суд зазначає, що відповідачем не надано доказів, які б вказували за якою саме юридичною чи фактичною адресою відповідача, податковий керуючий складав "Акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податкового керуючого", а також про те, що відповідач на законну вимогу не надав документи для складання акту опису майна у податкову заставу. А також не надано доказів про те, ким саме із посадових осіб відповідача - суб'єкта господарювання, засновниками чинилось перешкоджання платником податків щодо ненадання документів необхідних для складання акту опису майна у податкову заставу. (а. с. 14).

Суд вважає за необхідне зазначити, що контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Із системного аналізу вказаних норм, письмових доказів можна зробити висновок, що законодавцем визначено можливість застосування до платників податку такий захід, як зупинення видаткових операцій на рахунках платника, водночас законодавцем не визначено, що відсутність (не знаходження) платника податків за своїм місцезнаходженням є підставою для його застосування. Відповідач не довів та не надав суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, як передбачено КАС України про те, що посадові особи відповідача-суб'єкта господарювання, засновники перешкоджали виконання повноважень податковому керуючому визначених законом, отримали запит для надання документів та відмовились у їх наданні.

Таким чином, на підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про зупинення видаткових операцій на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім є безпідставною та необґрунтованою.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-80, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: - Головне управління ДФС у Чернівецької області (58013, м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, 200-а, ).

Відповідач: - Товариства з обмеженою відповідальністю Канцелярський дім (85114, Донецька область, місто Костянтинівка, вулиця Театральна, 1 ).

Суддя П.Д. Дембіцький