Справа № 826/3266/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3266/18 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Пилипенко О.Є., Сорочка Є.О.

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 08 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бефініт Ком» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бефініт Ком» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA100110/2017/001188/2 від 27.11.2017 р.; визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100110/2017/01386 від 27.11.2017 р.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва 23.03.2018 р. від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, а саме: визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів: №UA100110/2017/001188/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001189/1 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001190/1 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001191/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001192/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001193/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001194/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001195/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001196/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001197/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001198/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001199/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001200/2 від 28.11.2017, №UA100110/2017/001201/2 від 28.11.2017, №UA100110/2017/001202/2 від 28.11.2017, №UA100110/2017/001203/2 від 28.11.2017, №UA100110/2017/001204/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001205/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001206/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001207/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001208/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001209/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001210/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001211/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001212/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001213/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001214/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001215/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001216/2 від 04.12.2017, №UA100110/2017/001217/2 від 04.12.2017, №UA100110/2017/001218/2 від 04.12.2017, №UA100110/2017/001219/2 від 04.12.2017, №UA100110/2017/001220/2 від 04.12.2017, №UA100110/2017/001221/2 від 04.12.2017, №UA100110/2017/001222/2 від 04.12.2017, №UA100110/2017/001223/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001224/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001225/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001226/1 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001227/1 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001228/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001229/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001230/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001231/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001232/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001233/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001234/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001235/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001236/1 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001237/1 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001238/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001239/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001240/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001241/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001242/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001243/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001244/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001245/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001246/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001247/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001248/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001249/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001250/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001251/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001252/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001253/1 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001254/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001255/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001256/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001257/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001258/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001259/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001260/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001261/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001262/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001263/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001264/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001265/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001266/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001267/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001268/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001269/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001270/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001271/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001272/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001273/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001274/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001275/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001276/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001277/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001278/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001279/2 від 18.12.2017, №UA100110/2017/001280/2 від 18.12.2017, №UA100110/2017/001281/2 від 18.12.2017, №UA100110/2017/001282/2 від 18.12.2017, №UA100110/2017/001283/2 від 18.12.2017, №UA100110/2017/001284/2 від 18.12.2017, №UA100110/2017/001285/2 від 18.12.2017, №UA100110/2017/001286/2 від 18.12.2017, №UA100110/2017/001287/2 від 19.12.2017, №UA100110/2017/001288/2 від 21.12.2017, №UA100110/2017/001289/2 від 21.12.2017, №UA100110/2017/001290/2 від 21.12.2017, №UA100110/2017/001291/2 від 21.12.2017, №UA100110/2017/001292/2 від 21.12.2017, №UA100110/2017/001293/2 від 22.12.2017, №UA100110/2017/001294/2 від 22.12.2017, №UA100110/2017/001295/2 від 22.12.2017, №UA100110/2017/001296/2 від 22.12.2017, №UA100110/2017/001297/2 від 22.12.2017, №UA100110/2017/001298/2 від 22.12.2017, №UA100110/2017/001299/2 від 22.12.2017, №UA100110/2017/001300/2 від 22.12.2017, №UA100110/2017/001301/2 від 22.12.2017 та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (далі - Картки відмови): №UA100110/2017/01386 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01390 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01394 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01385 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01392 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01388 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01391 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01395 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01387 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01389 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01393 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01396 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01397 від 28.11.2017, №UA100110/2017/01398 від 28.11.2017, №UA100110/2017/01399 від 28.11.2017, №UA100110/2017/01400 від 28.11.2017, №UA100110/2017/01410 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01411 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01412 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01418 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01414 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01415 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01416 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01417 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01419 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01420 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01421 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01422 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01424 від 04.12.2017, №UA100110/2017/01423 від 04.12.2017, №UA100110/2017/01425 від 04.12.2017, №UA100110/2017/01427 від 04.12.2017, №UA100110/2017/01426 від 04.12.2017, №UA100110/2017/01428 від 04.12.2017, №UA100110/2017/01429 від 04.12.2017, №UA100110/2017/01437 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01443 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01445 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01441 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01440 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01442 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01443 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01436 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01438 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01439 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01446 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01447 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01452 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01450 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01447 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01453 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01455 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01449 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01451 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01456 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01453 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01462 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01463 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01464 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01465 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01467 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01461 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01465 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01468 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01469 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01481 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01482 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01477 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01475 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01478 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01479 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01476 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01483 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01484 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01484 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01490 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01491 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01492 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01493 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01494 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01495 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01497 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01499 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01502 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01498 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01500 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01501 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01503 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01506 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01505 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01504 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01509 від 18.12.2017, №UA100110/2017/01506 від 18.12.2017, №UA100110/2017/01508 від 18.12.2017, №UA100110/2017/01510 від 18.12.2017, №UA100110/2017/01511 від 18.12.2017, №UA100110/2017/01512 від 18.12.2017, №UA100110/2017/01513 від 18.12.2017, №UA100110/2017/01514 від 18.12.2017, №UA100110/2017/01520 від 19.12.2017, №UA100110/2017/01525 від 21.12.2017, №UA100110/2017/01523 від 21.12.2017, №UA100110/2017/01523 від 21.12.2017, №UA100110/2017/01525 від 21.12.2017, №UA100110/2017/01529 від 21.12.2017, №UA100110/2017/01531 від 22.12.2017, №UA100110/2017/01534 від 22.12.2017, №UA100110/2017/01537 від 22.12.2017, №UA100110/2017/01532 від 22.12.2017, №UA100110/2017/01530 від 22.12.2017, №UA100110/2017/01533 від 22.12.2017, №UA100110/2017/01535 від 22.12.2017, №UA100110/2017/01536 від 22.12.2017, №UA100110/2017/01538 від 22.12.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів та їх випуску за тимчасовими митними деклараціями митницею було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів, визначену за основним методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору. При цьому, у органу доходів і зборів не виникало сумнівів у достовірності відомостей в поданих до митного оформлення товару документах, додаткові документи для підтвердження задекларованої митної вартості митницею не затребувались, а подані документи для підтвердження заявленої митної вартості були визнані достатніми та такими, що давали змогу пересвідчитись у правильності заявленої митної вартості. Отже, збільшення митної вартості товарів спірними рішеннями про коригування митної вартості товарів на етапі подання позивачем додаткових декларацій є необґрунтованим, безпідставним та таким, що порушує послідовність обрання методу визначення митної вартості товару, визначеного ч. 3 ст. 57 Митного кодексу України. Спірні рішення та видані на їх підставі картки відмови прийняті без достатніх правових підстав, а тому є такими, що є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 08.10.2018 р. позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано оскаржувані Рішення про коригування митної вартості товарів та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що декларантом не виконано його обов'язки, обумовлені п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України в частині подання органу доходів і зборів достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Вважає висновки суду першої інстанції відносно резервного методу визначення митної вартості необґрунтованими, оскільки при застосуванні останнього допускається порівняння цін на товари різних виробників та продавців товару, навіть з різних країн походження.

Застосування резервного методу та визначення подібності товару з наявною інформацією митниці здійснюється виходячи з основного критерію - коду за Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічною діяльністю.

Апелянт також не погоджується з висновками суду першої інстанції, що під час випуску товарів у вільний обіг за тимчасовими деклараціями, митницею було визнано митну вартість товарів, оскільки тимчасова або неповна декларація не є завершальним документом, її подання не є фактом завершення декларування, а передбачає лише спрощений порядок випуску товарів у вільний обіг. Таке спрощення покладає на декларанта обов'язок протягом 30 днів з дня випуску товарів у вільний обіг подання митної декларації, заповненої у звичайному порядку, тим самим забезпечується завершення процедури декларування.

Таким чином, подання тимчасової митної декларації та випуск товару у вільний обіг не означає, що митницею визнано заявлену декларантом митну вартість.

Апелянт зазначає, що позивачем не надано доказів понесення витрат на страхування товару, доказів того, що ціна страхування включена до ціни товару.

Вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції відносно того, що після випуску товарів за тимчасовими митними деклараціями, перевірку правильності визначення митної вартості товарів можливо здійснити в порядку, передбаченому ст.ст. 345-354 Митного кодексу України; що не обумовлення термінів оплати, не є ціноутворюючим фактором; щодо не зазначення в страхових документах або експертних деклараціях даних про інвойс чи контракт.

Судом першої інстанції залишено поза увагою доводи митного органу відносно контрагента по договору компанії «Infort Trade LTD» з об'єднаних Арабських Еміратів та знайдених печаток підприємства.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без розгляду, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Так, оскільки митна вартість товарів вже була визнана, відповідно у відповідача були відсутні підстави для здійснення коригування вартості товарів. Позивачем надано необхідні документи, що підтверджують заявлену числову вартість товару.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 10.10.2017 року між ТОВ «Бенефіт Ком» (Покупець), з однієї сторони, та фірмою " Infort Trade LTD ", ОАЕ (Продавець), з іншої сторони, укладено контракт №01/17, згідно умов якого Продавець зобов'язується продати (передати у власність) Покупцеві, а Покупець зобов'язується купити (прийняти та оплатити) товари, ціна, кількість та асортимент яких зазначені у інвойсах на кожну окрему поставку, що складають невід'ємну частину цього договору. Загальна сума контракту складається з сум інвойсів.

Позивачем з метою митного оформлення товарів, поставлених за вищевказаним контрактом, подані до Відповідача тимчасові митні декларації: "ІМ 40 ТН": №UA100110/2017/108747 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108735 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108805 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108594 від 12.10.2017, №UA100110/2017/108773 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108597 від 12.10.2017, №UA100110/2017/108745 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108813 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108770 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108779 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108888 від 14.10.2017, №UA100110/2017/108887 від 14.10.2017, №UA100110/2017/108749 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108913 від 15.10.2017, №UA100110/2017/108917 від 15.10.2017, №UA100110/2017/108916 від 15.10.2017, №UA100110/2017/109288 від 18.10.2017, №UA100110/2017/109316 від 18.10.2017, №UA100110/2017/109336 від 18.10.2017, №UA100110/2017/109421 від 19.10.2017, №UA100110/2017/109420 від 19.10.2017, №UA100110/2017/109424 від 19.10.2017, №UA100110/2017/109425 від 19.10.2017, №UA100110/2017/109418 від 19.10.2017, №UA100110/2017/109315 від 18.10.2017, №UA100110/2017/109416 від 19.10.2017, №UA100110/2017/109351 від 18.10.2017, №UA100110/2017/109283 від 18.10.2017, №UA100110/2017/109321 від 18.10.2017, №UA100110/2017/109679 від 21.10.2017, №UA100110/2017/109579 від 20.10.2017, №UA100110/2017/109676 від 21.10.2017, №UA100110/2017/109675 від 21.10.2017, №UA100110/2017/109547 від 20.10.2017, №UA100110/2017/109544 від 20.10.2017, №UA100110/2017/110041 від 24.10.2017, №UA100110/2017/110150 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110174 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110064 від 24.10.2017, №UA100110/2017/110053 від 24.10.2017, №UA100110/2017/110042 від 24.10.2017, №UA100110/2017/110172 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110038 від 24.10.2017, №UA100110/2017/110153 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110176 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110036 від 24.10.2017, №UA100110/2017/110067 від 24.10.2017, №UA100110/2017/110183 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110205 від 25.10.2017, №UA100110/2017/109991 від 24.10.2017, №UA100110/2017/110289 від 26.10.2017, №UA100110/2017/110286 від 26.10.2017, №UA100110/2017/110186 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110218 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110188 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110290 від 26.10.2017, №UA100110/2017/110372 від 27.10.2017, №UA100110/2017/110382 від 27.10.2017, №UA100110/2017/110451 від 28.10.2017, №UA100110/2017/110453 від 28.10.2017, №UA100110/2017/110454 від 28.10.2017, №UA100110/2017/110456 від 28.10.2017, №UA100110/2017/110457 від 28.10.2017, №UA100110/2017/110459 від 28.10.2017, №UA100110/2017/110465 від 29.10.2017, №UA100110/2017/110904 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110764 від 31.10.2017, №UA100110/2017/110780 від 31.10.2017, №UA100110/2017/110900 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110902 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110812 від 31.10.2017, №UA100110/2017/110814 від 31.10.2017, №UA100110/2017/110757 від 31.10.2017, №UA100110/2017/110824 від 31.10.2017, №UA100110/2017/110770 від 31.10.2017, №UA100110/2017/110905 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110916 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110939 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110943 від 01.11.2017, №UA100110/2017/111048 від 02.11.2017, №UA100110/2017/111053 від 02.11.2017, №UA100110/2017/111065 від 02.11.2017, №UA100110/2017/111037 від 02.11.2017, №UA100110/2017/110956 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110910 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110925 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110940 від 01.11.2017, №UA100110/2017/111038 від 02.11.2017, №UA100110/2017/111056 від 02.11.2001, №UA100110/2017/111052 від 02.11.2017, №UA100110/2017/110931 від 01.11.2017, №UA100110/2017/111140 від 03.11.2017, №UA100110/2017/111270 від 05.11.2017, №UA100110/2017/111247 від 04.11.2017, №UA100110/2017/111244 від 04.11.2017, №UA100110/2017/111248 від 04.11.2017, №UA100110/2017/111272 від 05.11.2017, №UA100110/2017/111268 від 05.11.2017, №UA100110/2017/111251 від 04.11.2017, №UA100110/2017/110749 від 31.10.2017, №UA100110/2017/111533 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111540 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111525 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111580 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111508 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111606 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111597 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111600 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111632 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111518 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111539 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111593 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111725 від 08.11.2017, №UA100110/2017/111586 від 07.11.2017 (трикотажне полотно, виготовлене з синтетичних волокон), в яких визначено митну вартість товарів за першим методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору.

За відсутності точних відомостей для однозначного визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД у відповідності до наведених положень Митного кодексу України ТОВ "ТК Укрпромторг" здійснило митне оформлення товару "трикотажне полотно, виготовлене з синтетичних волокон…" за тимчасовими митними деклараціями типу "ІМ 40 ТН": №UA100110/2017/108747 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108735 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108805 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108594 від 12.10.2017, №UA100110/2017/108773 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108597 від 12.10.2017, №UA100110/2017/108745 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108813 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108770 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108779 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108888 від 14.10.2017, №UA100110/2017/108887 від 14.10.2017, №UA100110/2017/108749 від 13.10.2017, №UA100110/2017/108913 від 15.10.2017, №UA100110/2017/108917 від 15.10.2017, №UA100110/2017/108916 від 15.10.2017, №UA100110/2017/109288 від 18.10.2017, №UA100110/2017/109316 від 18.10.2017, №UA100110/2017/109336 від 18.10.2017, №UA100110/2017/109421 від 19.10.2017, №UA100110/2017/109420 від 19.10.2017, №UA100110/2017/109424 від 19.10.2017, №UA100110/2017/109425 від 19.10.2017, №UA100110/2017/109418 від 19.10.2017, №UA100110/2017/109315 від 18.10.2017, №UA100110/2017/109416 від 19.10.2017, №UA100110/2017/109351 від 18.10.2017, №UA100110/2017/109283 від 18.10.2017, №UA100110/2017/109321 від 18.10.2017, №UA100110/2017/109679 від 21.10.2017, №UA100110/2017/109579 від 20.10.2017, №UA100110/2017/109676 від 21.10.2017, №UA100110/2017/109675 від 21.10.2017, №UA100110/2017/109547 від 20.10.2017, №UA100110/2017/109544 від 20.10.2017, №UA100110/2017/110041 від 24.10.2017, №UA100110/2017/110150 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110174 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110064 від 24.10.2017, №UA100110/2017/110053 від 24.10.2017, №UA100110/2017/110042 від 24.10.2017, №UA100110/2017/110172 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110038 від 24.10.2017, №UA100110/2017/110153 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110176 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110036 від 24.10.2017, №UA100110/2017/110067 від 24.10.2017, №UA100110/2017/110183 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110205 від 25.10.2017, №UA100110/2017/109991 від 24.10.2017, №UA100110/2017/110289 від 26.10.2017, №UA100110/2017/110286 від 26.10.2017, №UA100110/2017/110186 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110218 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110188 від 25.10.2017, №UA100110/2017/110290 від 26.10.2017, №UA100110/2017/110372 від 27.10.2017, №UA100110/2017/110382 від 27.10.2017, №UA100110/2017/110451 від 28.10.2017, №UA100110/2017/110453 від 28.10.2017, №UA100110/2017/110454 від 28.10.2017, №UA100110/2017/110456 від 28.10.2017, №UA100110/2017/110457 від 28.10.2017, №UA100110/2017/110459 від 28.10.2017, №UA100110/2017/110465 від 29.10.2017, №UA100110/2017/110904 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110764 від 31.10.2017, №UA100110/2017/110780 від 31.10.2017, №UA100110/2017/110900 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110902 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110812 від 31.10.2017, №UA100110/2017/110814 від 31.10.2017, №UA100110/2017/110757 від 31.10.2017, №UA100110/2017/110824 від 31.10.2017, №UA100110/2017/110770 від 31.10.2017, №UA100110/2017/110905 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110916 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110939 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110943 від 01.11.2017, №UA100110/2017/111048 від 02.11.2017, №UA100110/2017/111053 від 02.11.2017, №UA100110/2017/111065 від 02.11.2017, №UA100110/2017/111037 від 02.11.2017, №UA100110/2017/110956 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110910 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110925 від 01.11.2017, №UA100110/2017/110940 від 01.11.2017, №UA100110/2017/111038 від 02.11.2017, №UA100110/2017/111056 від 02.11.2001, №UA100110/2017/111052 від 02.11.2017, №UA100110/2017/110931 від 01.11.2017, №UA100110/2017/111140 від 03.11.2017, №UA100110/2017/111270 від 05.11.2017, №UA100110/2017/111247 від 04.11.2017, №UA100110/2017/111244 від 04.11.2017, №UA100110/2017/111248 від 04.11.2017, №UA100110/2017/111272 від 05.11.2017, №UA100110/2017/111268 від 05.11.2017, №UA100110/2017/111251 від 04.11.2017, №UA100110/2017/110749 від 31.10.2017, №UA100110/2017/111533 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111540 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111525 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111580 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111508 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111606 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111597 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111600 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111632 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111518 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111539 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111593 від 07.11.2017, №UA100110/2017/111725 від 08.11.2017, №UA100110/2017/111586 від 07.11.2017.

Посадовими особами Київської міської митниці ДФС були відібрані проби (зразки) товару для проведення досліджень.

Після проведення лабораторних досліджень на підставі експертних висновків та у відповідності до положень статей 260, 261 Митного кодексу України ТОВ "Бефініт Ком" подало органу доходів і зборів додаткові декларації, що містять точні відомості про код товару згідно УКТ ЗЕД, а саме: №UA100110/2017/113528 від 27.11.2017, №UA100110/2017/113531 від 27.11.2017, №UA100110/2017/113535 від 27.11.2017, №UA100110/2017/113529 від 27.11.2017, №UA100110/2017/113530 від 27.11.2017, №UA100110/2017/113536 від 27.11.2017, №UA100110/2017/113539 від 27.11.2017, №UA100110/2017/113543 від 27.11.2017, №UA100110/2017/113532 від 27.11.2017, №UA100110/2017/113533 від 27.11.2017, №UA100110/2017/113585 від 27.11.2017, №UA100110/2017/113628 від 27.11.2017, №UA100110/2017/113527 від 27.11.2017, №UA100110/2017/113774 від 28.11.2017, №UA100110/2017/113762 від 28.11.2017, №UA100110/2017/113780 від 28.11.2017, №UA100110/2017/114132 від 02.12.2017, №UA100110/2017/114135 від 02.12.2017, №UA100110/2017/114137 від 02.12.2017, №UA100110/2017/114146 від 02.12.2017, №UA100110/2017/114147 від 02.12.2017, №UA100110/2017/114148 від 02.12.2017, №UA100110/2017/114150 від 02.12.2017, №UA100110/2017/114145 від 02.12.2017, №UA100110/2017/114134 від 02.12.2017, №UA100110/2017/114144 від 02.12.2017, №UA100110/2017/114138 від 02.12.2017, №UA100110/2017/114133 від 02.12.2017, №UA100110/2017/114136 від 02.12.2017, №UA100110/2017/114291 від 04.12.2017, №UA100110/2017/114281 від 04.12.2017, №UA100110/2017/114285 від 04.12.2017, №UA100110/2017/114325 від 04.12.2017, №UA100110/2017/114288 від 04.12.2017, №UA100110/2017/114296 від 04.12.2017, №UA100110/2017/114799 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114801 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114805 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114798 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114802 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114795 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114804 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114800 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114803 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114806 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114793 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114809 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114836 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114840 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114797 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114853 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114855 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114835 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114837 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114844 від 08.12.2017, №UA100110/2017/114854 від 08.12.2017, №UA100110/2017/115034 від 11.12.2017, №UA100110/2017/115035 від 11.12.2017, №UA100110/2017/115036 від 11.12.2017, №UA100110/2017/115037 від 11.12.2017, №UA100110/2017/115039 від 11.12.2017, №UA100110/2017/115075 від 11.12.2017, №UA100110/2017/115076 від 11.12.2017, №UA100110/2017/115077 від 11.12.2017, №UA100110/2017/115078 від 11.12.2017, №UA100110/2017/115654 від 15.12.2017, №UA100110/2017/115645 від 15.12.2017, №UA100110/2017/115648 від 15.12.2017, №UA100110/2017/115651 від 15.12.2017, №UA100110/2017/115652 від 15.12.2017, №UA100110/2017/115647 від 15.12.2017, №UA100110/2017/115650 від 15.12.2017, №UA100110/2017/115646 від 15.12.2017, №UA100110/2017/115649 від 15.12.2017, №UA100110/2017/115644 від 15.12.2017, №UA100110/2017/115725 від 16.12.2017, №UA100110/2017/115726 від 16.12.2017, №UA100110/2017/115729 від 16.12.2017, №UA100110/2017/115731 від 16.12.2017, №UA100110/2017/115735 від 16.12.2017, №UA100110/2017/115739 від 16.12.2017, №UA100110/2017/115741 від 16.12.2017, №UA100110/2017/115734 від 16.12.2017, №UA100110/2017/115733 від 16.12.2017, №UA100110/2017/115724 від 16.12.2017, №UA100110/2017/115727 від 16.12.2017, №UA100110/2017/115732 від 16.12.2017, №UA100110/2017/115736 від 16.12.2017, №UA100110/2017/115740 від 16.12.2017, №UA100110/2017/115737 від 16.12.2017, №UA100110/2017/115730 від 16.12.2017, №UA100110/2017/115944 від 18.12.2017, №UA100110/2017/115950 від 18.12.2017, №UA100110/2017/115947 від 18.12.2017, №UA100110/2017/115946 від 18.12.2017, №UA100110/2017/115948 від 18.12.2017, №UA100110/2017/115951 від 18.12.2017, №UA100110/2017/115952 від 18.12.2017, №UA100110/2017/115953 від 18.12.2017, №UA100110/2017/116074 від 19.12.2017, №UA100110/2017/116405 від 21.12.2017, №UA100110/2017/116406 від 21.12.2017, №UA100110/2017/116404 від 21.12.2017, №UA100110/2017/116408 від 21.12.2017, №UA100110/2017/116421 від 21.12.2017, №UA100110/2017/116464 від 22.12.2017, №UA100110/2017/116462 від 22.12.2017, №UA100110/2017/116456 від 22.12.2017, №UA100110/2017/116465 від 22.12.2017, №UA100110/2017/116407 від 21.12.2017, №UA100110/2017/116446 від 21.12.2017, №UA100110/2017/116461 від 22.12.2017, №UA100110/2017/116463 від 02.12.2017, №UA100110/2017/400976 від 22.12.2017.

Рішенням про коригування митної вартості товарів, за якими відповідач визначено митну вартість товарів із застосуванням резервного методу: №UA100110/2017/001188/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001189/1 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001190/1 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001191/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001192/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001193/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001194/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001195/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001196/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001197/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001198/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001199/2 від 27.11.2017, №UA100110/2017/001200/2 від 28.11.2017, №UA100110/2017/001201/2 від 28.11.2017, №UA100110/2017/001202/2 від 28.11.2017, №UA100110/2017/001203/2 від 28.11.2017, №UA100110/2017/001204/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001205/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001206/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001207/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001208/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001209/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001210/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001211/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001212/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001213/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001214/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001215/2 від 02.12.2017, №UA100110/2017/001216/2 від 04.12.2017, №UA100110/2017/001217/2 від 04.12.2017, №UA100110/2017/001218/2 від 04.12.2017, №UA100110/2017/001219/2 від 04.12.2017, №UA100110/2017/001220/2 від 04.12.2017, №UA100110/2017/001221/2 від 04.12.2017, №UA100110/2017/001222/2 від 04.12.2017, №UA100110/2017/001223/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001224/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001225/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001226/1 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001227/1 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001228/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001229/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001230/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001231/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001232/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001233/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001234/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001235/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001236/1 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001237/1 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001238/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001239/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001240/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001241/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001242/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001243/2 від 08.12.2017, №UA100110/2017/001244/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001245/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001246/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001247/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001248/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001249/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001250/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001251/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001252/2 від 11.12.2017, №UA100110/2017/001253/1 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001254/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001255/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001256/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001257/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001258/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001259/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001260/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001261/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001262/2 від 15.12.2017, №UA100110/2017/001263/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001264/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001265/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001266/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001267/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001268/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001269/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001270/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001271/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001272/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001273/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001274/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001275/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001276/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001277/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001278/2 від 16.12.2017, №UA100110/2017/001279/2 від 18.12.2017, №UA100110/2017/001280/2 від 18.12.2017, №UA100110/2017/001281/2 від 18.12.2017, №UA100110/2017/001282/2 від 18.12.2017, №UA100110/2017/001283/2 від 18.12.2017, №UA100110/2017/001284/2 від 18.12.2017, №UA100110/2017/001285/2 від 18.12.2017, №UA100110/2017/001286/2 від 18.12.2017, №UA100110/2017/001287/2 від 19.12.2017, №UA100110/2017/001288/2 від 21.12.2017, №UA100110/2017/001289/2 від 21.12.2017, №UA100110/2017/001290/2 від 21.12.2017, №UA100110/2017/001291/2 від 21.12.2017, №UA100110/2017/001292/2 від 21.12.2017, №UA100110/2017/001293/2 від 22.12.2017, №UA100110/2017/001294/2 від 22.12.2017, №UA100110/2017/001295/2 від 22.12.2017, №UA100110/2017/001296/2 від 22.12.2017, №UA100110/2017/001297/2 від 22.12.2017, №UA100110/2017/001298/2 від 22.12.2017, №UA100110/2017/001299/2 від 22.12.2017, №UA100110/2017/001300/2 від 22.12.2017, №UA100110/2017/001301/2 від 22.12.2017, та відмовив у прийнятті вищевказаних додаткових декларацій шляхом оформлення Карток відмови: №UA100110/2017/01386 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01390 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01394 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01385 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01392 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01388 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01391 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01395 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01387 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01389 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01393 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01396 від 27.11.2017, №UA100110/2017/01397 від 28.11.2017, №UA100110/2017/01398 від 28.11.2017, №UA100110/2017/01399 від 28.11.2017, №UA100110/2017/01400 від 28.11.2017, №UA100110/2017/01410 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01411 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01412 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01418 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01414 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01415 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01416 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01417 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01419 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01420 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01421 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01422 від 02.12.2017, №UA100110/2017/01424 від 04.12.2017, №UA100110/2017/01423 від 04.12.2017, №UA100110/2017/01425 від 04.12.2017, №UA100110/2017/01427 від 04.12.2017, №UA100110/2017/01426 від 04.12.2017, №UA100110/2017/01428 від 04.12.2017, №UA100110/2017/01429 від 04.12.2017, №UA100110/2017/01437 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01443 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01445 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01441 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01440 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01442 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01443 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01436 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01438 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01439 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01446 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01447 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01452 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01450 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01447 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01453 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01455 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01449 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01451 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01456 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01453 від 08.12.2017, №UA100110/2017/01463 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01463 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01464 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01465 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01467 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01461 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01465 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01468 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01469 від 11.12.2017, №UA100110/2017/01481 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01482 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01477 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01475 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01478 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01479 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01476 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01483 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01484 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01484 від 15.12.2017, №UA100110/2017/01490 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01491 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01492 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01493 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01494 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01495 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01497 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01499 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01502 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01498 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01500 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01501 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01503 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01506 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01505 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01504 від 16.12.2017, №UA100110/2017/01509 від 18.12.2017, №UA100110/2017/01506 від 18.12.2017, №UA100110/2017/01508 від 18.12.2017, №UA100110/2017/01510 від 18.12.2017, №UA100110/2017/01511 від 18.12.2017, №UA100110/2017/01512 від 18.12.2017, №UA100110/2017/01513 від 18.12.2017, №UA100110/2017/01514 від 18.12.2017, №UA100110/2017/01520 від 19.12.2017, №UA100110/2017/01525 від 21.12.2017, №UA100110/2017/01523 від 21.12.2017, №UA100110/2017/01523 від 21.12.2017, №UA100110/2017/01525 від 21.12.2017, №UA100110/2017/01529 від 21.12.2017, №UA100110/2017/01531 від 22.12.2017, №UA100110/2017/01534 від 22.12.2017, №UA100110/2017/01537 від 22.12.2017, №UA100110/2017/01532 від 22.12.2017, №UA100110/2017/01530 від 22.12.2017, №UA100110/2017/01533 від 22.12.2017, №UA100110/2017/01535 від 22.12.2017, №UA100110/2017/01536 від 22.12.2017, №UA100110/2017/01538 від 22.12.2017.

Позивач вважає, що спірні рішення прийняті відповідачем з порушенням вимог законодавства, звернувся до суду з відповідним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що митницею за результатами проведеної на підставі п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України перевірки заявленої позивачем митної вартості товарів було прийнято рішення про її підтвердження наданими позивачем документами. Митницею було визнано митну вартість товарів, визначену декларантом за ціною договору у тимчасовій митній декларації за якою товар був випущений на митну територію України, та подання аналогічних документів на підтвердження митної вартості товарів під час митного оформлення додаткової декларації, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товарів. Судом першої інстанції зазначено, що органом доходів і зборів було порушено правило послідовності обрання методу визначення митної вартості товару, визначеного ч. 3 ст. 57 МК України.

Окрім того, поставка товару на умовах CIF передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі перевезення та страхування), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.

Щодо зазначення у експортній декларації, страховому полісі та інвойсах різних сум, суд зазначив, що відправлення на експорт товарів здійснювалось їх виробниками, з якими у позивача відсутні договірні стосунки. Тобто, в деклараціях країни експорту зазначена ціна товару від виробника, а у інвойсах, виставлених контрактотримачем Компанією "Infort Trade LTD ", - ціна товару вже сформована з урахуванням прибутку останньої. Також у страхових полісах зазначені страхові суми, які покривають вартість вантажу з додаванням прибутку страхової компанії. У інвойсі та уточнюючому інвойсі вказана різна вартість товару, адже уточнюючий інвойс надавався у зв'язку з зазначенням помилкових даних у первісному інвойсі, що підтверджується відповідними листами Компанії «Infort Trade LTD», які подавались до митного оформлення.

В частині щодо не обумовлення в інвойсах термінів відстрочки платежу суд зазначив, що умови оплати товару не є ціноутворюючим фактором, відсутність цієї інформації не може свідчити про заниження митної вартості товару.

У поданих до митного оформлення інвойсах, що є розрахунково-платіжними документами в яких виставлені суми до сплати, міститься вся необхідна інформація для визначення митної вартості товару за ціною договору.

Щодо встановленої, на думку митниці, розбіжності стосовно страхування товару до підписання контракту та виставлення інвойсу, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані операції є ордерними поставками, при яких на момент вивезення товарів ще не укладено зовнішньоекономічні договори (контракти). Отже, експортування та відповідно страхування під час експорту товарів до моменту заключення зовнішньоекономічного контракту не є розбіжністю у митних документах, а є особливістю ордерних поставок.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів, оскільки декларантом надані всі документи, що підтверджували числове значення митної вартості товарів, визначені за ціною договору.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить із наступного.

Згідно п. 34-1 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України (надалі - МК України), органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до положень ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів передбачено ст. 54 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 54 МК України встановлено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Таким чином на митний орган покладено функцію контролю правильності визначення заявленої митної вартості товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 (далі - Порядок № 631).

Згідно пункту 1.12 Порядку № 631, якщо законами України та/або іншими нормативно-правовими актами з питань державної митної справи не передбачено інше, виконання митних формальностей за тимчасовою МД, періодичною МД, додатковою декларацією, письмовою заявою згідно з додатком 1 до Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450, здійснюється відповідно до цього Порядку, з урахуванням необхідності виконання окремих митних формальностей залежно від типу МД, митного режиму, особливостей переміщення, установлених для окремих митних режимів, засобів та способів переміщення товарів.

Перевірка правильності визначення митної вартості товарів є однією з митних формальностей, яка виконується при здійсненні митного оформлення МД (п.п. 4.5.10 п. 4.5 Порядку № 631).

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 54, п.п. 4.5.10 п. 4.5 Порядку № 631 під час митного оформлення товарів за тимчасовою митною декларацією орган доходів і зборів зобов'язаний виконати митні формальності, в т.ч. здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, митне оформлення товарів, які надходили на адресу ТОВ «Бефініт Ком» здійснювалися за одним зовнішньоекономічним договором (контрактом) від 10.10.2017 № 01/17.

Відповідно до п. 3.4 Контракту умовою поставки товарів є CIF - порти України.

Відповідно до п. 3.6 Контракту, продавець має здійснити страхування товару від звичайних ризиків у незалежних страхових компаніях у відповідності з їх правилами транспортного страхування на суму партії товару, яка поставляється.

Відповідно до п. 3.1 Контракту, продавець зобов'язується поставити покупцеві товари у строки, узгоджені сторонами, але не пізніше ніж 180 календарних днів від дати оплати покупцем партії товарів на умовах передоплати.

Відповідно до п. 5.1 Контракту, розрахунки за кожну партію товарів здійснюються в безготівковій формі на умовах оплати за фактично поставлений товар, та можуть бути здійснені шляхом внесення передоплати за партію товару на умовах, що зазначені у відповідному інвойсі.

На виконання умов вищевказаного договору, декларантом було подано до митного оформлення вищезазначені митні декларації, а заявлений до митного оформлення товар було випущено у вільний обіг за заявленою декларантом митною вартістю, визначеною за першим методом - за ціною договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з положеннями статті 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Згідно із ч. 6 ст. 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 26 Положення про митні декларації, затвердженої постановою Кабінетом Міністрів України від 21.05.2012 № 450 декларування партії товарів, ввезених на митну територію України, або партії товарів, що вивозяться за межі митної території України, може бути здійснено з використанням тимчасової митної декларації за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи у разі, коли декларант не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, зокрема коли:

- точні відомості про код товару згідно з УКТЗЕД можуть бути встановлені після проведення їх дослідження;

- у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару згідно з УКТЗЕД виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, розв'язання яких вимагає додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо;

- відомості про кількісні характеристики товарів можуть бути встановлені після навантаження товарів на транспортний засіб або вивантаження товару з транспортного засобу;

- ціна товарів визначається за формулою.

Тимчасова митна декларація підтверджує взяття декларантом або уповноваженою ним особою зобов'язання подати митному органу додаткову декларацію у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Аналогічні положення щодо тимчасової митної декларації міститься у ст. 260 МК України, згідно положень якої також передбачено, що орган доходів і зборів не має права відмовити в прийнятті тимчасової митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відмова органу доходів і зборів в прийнятті тимчасової або періодичної митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Частиною 12 ст. 264 МК України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Під поняттям вільний обіг МК України розуміє обіг товарів, який здійснюється без обмежень з боку органів доходів і зборів України (пункт 6 частини першої статті 4).

У відповідності до абз. 1 п. 2 ч. 3 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю.

Частиною 3 ст. 260 МК України встановлено, що для випуску товарів відповідно до заявленого митного режиму за тимчасовою митною декларацією застосовуються курси валют, визначені відповідно до статті 3 Кодексу, заходи тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, чинні на дату прийняття органом доходів і зборів тимчасової митної декларації для оформлення. Якщо декларант не володіє точними відомостями, необхідними для визначення ставок митних платежів, для нарахування сум митних платежів за тимчасовою митною декларацією застосовується найбільша ставка митних платежів з тих, під яку може підпадати товар.

Отже, оскільки ч. 1 ст. 260 МК України передбачає подання тимчасової митної декларації у випадку, якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, декларування до обраного митного режиму частини партії товарів, щодо яких у декларанта наявні точні відомості, здійснюється за митною декларацією, заповненою в звичайному порядку, а частини партії товарів, щодо яких декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, - за тимчасовою митною декларацією.

При цьому якщо декларант не володіє точними відомостями, необхідними для визначення ставок митних платежів, для нарахування сум митних платежів за тимчасовою митною декларацією застосовується найбільша ставка митних платежів з тих, під яку може підпадати товар, передбачених Законом України "Про Митний тариф України", з урахуванням особливостей, визначених статтями 44, 270 Кодексу та Податковим кодексом України.

Оскільки оформлення тимчасової митної декларації передбачає випуск товарів відповідно до заявленого митного режиму, її оформлення може бути здійснено за умови дотримання вимог частини двадцять першої статті 356 та частини десятої статті 260 Кодексу з виконанням необхідних митних формальностей, визначених розділом IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 N 631, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за N 1360/21672, в тому числі й щодо контролю правильності визначення митної вартості товарів.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 50 МК України визначено, що для нарахування митних платежів використовуються відомості про митну вартість товарів.

Як вже зазначалось вище, згідно з положеннями ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час здійснення митного контролю та митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, за результатами якого орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Крім перевірки числового значення заявленої митної вартості, орган доходів і зборів зобов'язаний, серед іншого, здійснювати перевірку наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Якщо при митному оформленні товарів за тимчасовою митною декларацією декларант або уповноважена ним особа документально підтверджує відомості про числові значення заявленої митної вартості товарів, за відсутності будь-яких умов або застережень, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів для застосування одного з методів визначення митної вартості відповідно до вимог глави 9 Кодексу, орган доходів і зборів визнає заявлену митну вартість товарів.

Якщо за результатами проведених митних формальностей будуть встановлені точні відомості про характеристики товарів, відмінні від характеристик таких товарів, задекларованих за тимчасовою митною декларацією, та які можуть вплинути на визначення їх митної вартості, то при поданні відповідно до частини першої статті 261 Кодексу додаткової декларації орган доходів і зборів має право здійснити контроль за правильністю визначення митної вартості товарів з урахуванням встановлених точних відомостей про характеристики товарів, та, у разі необхідності, закріпити результати здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів після їх випуску відповідно до вимог статей 54 і 55 Кодексу.

Разом з тим, враховуючи, що товари вже випущені у вільний обіг за тимчасовою митною декларацією, положення частини сьомої статті 55 Кодексу не застосовуються.

Згідно класифікатора типів декларацій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011, декларація типу «ТН» - це тимчасова митна декларація на товари, точні відомості про код згідно УКТЗЕД яких можуть бути встановлені після проведення їх дослідження, отримання додаткової інформації тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, за поданими позивачем тимчасовими митними деклараціями було задекларовано товар «трикотажне полотно, виготовлене з синтетичних волокон ……» після проведення митного контролю і митного оформлення, у тому числі й контролю правильності визначення митної вартості товарів, було випущено зі сплатою митних платежів згідно із заявленою митною вартістю, визначеною за основним методом визначення митної вартості товару - за ціною договору.

При цьому, як встановлено судом, подання тимчасових митних декларацій було обумовлено виключно відсутністю достатньої інформації щодо характеристик товарів, визначальних для їх класифікації згідно УКТ ЗЕД та слугувало підставою для відібрання зразків товарів для проведення лабораторних досліджень.

Отже, отримання митницею результатів досліджень після випуску товарів у вільний обіг за тимчасовими митними деклараціями могло вплинути в даному випадку виключно на класифікацію товарів згідно УКТ ЗЕД.

Декларантом було враховані висновки експертних досліджень щодо класифікації товарів у поданих до митного оформлення додаткових деклараціях. Зауважень до правильності класифікації товарів у митному органу не виникало.

Ввезений товар на митну територію України випущений у вільний обіг, у зв'язку із виконанням позивачем вимог частини третьої статті 260 МК України, зокрема застосована найбільша ставка митних платежів з тих, під яку може підпадати такий товар.

Під час випуску товарів за тимчасовими митними деклараціями відповідачем не було виявлено розбіжностей, ознак підробки чи того факту, що подані документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Наведене свідчить, що відповідачем за результатами проведеної на підставі п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України було прийнято рішення про її підтвердження наданими позивачем документами, що й стало підставою для випуску товарів за ціною договору.

Отже, з урахуванням того, що митницею було випущеного у вільний обіг товар згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.10.2017 № 01/17 за прийнятими без зауважень тимчасовими митними деклараціями, чим фактично визнано заявлену митну вартість товару, то у неї були відсутні правові підстави для коригування такої митної вартості, яка заявлена у додаткових митних деклараціях, обов'язок щодо подання яких покладено на декларанта.

Вказаний факт на думку колегії суддів є самостійною та достатньою підставою для скасування спірних в даній справі рішень відповідача, а тому вважає, що інші обставини та доводи на які посилається апелянт в даній справі не потребують дослідження.

Разом з тим, щодо посилань апелянта на те, що в спірних операціях ставиться під сумнів не лише митна вартість товарів, заявлена декларантом ТОВ «Бефініт Ком», а реальність самої зовнішньоекономічної операції, оскільки документи митного оформлення створювалися, скріплювалися печаткою Компанії «Infort Trade LTD» на території України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частинами 1, 2, 3 ст. 345 МК України визначено, що документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо:

1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування;

3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;

5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 МК України результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу доходів і зборів та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. За результатами зустрічної звірки складається довідка.

В акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов'язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки (ч. 14 цієї ж статті).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що у випадку випуску товарів у вільний обіг та виникнення у подальшому обґрунтованих підстав вважати, що декларантом було занижено чи завищено податкові зобов'язання, чи виникнення обґрунтованого сумніву щодо реальності самої зовнішньоекономічної операції, митний орган може вжити заходи щодо проведення перевірки дотримання платником податків законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, повноти нарахування та сплати митних платежів, а висновки такої перевірки щодо правильності визначення заявленої у митній декларації митної вартості товарів відображаються в акті перевірки.

Отже, виникнення у митного органу сумніву щодо реальності зовнішньоекономічної операції позивача не може бути підставою для коригування митної вартості товарів після випуску товарів у вільний обіг та винесення карток відмови у прийнятті відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення без проведення перевірки у встановленому законом порядку.

Таким чином, виходячи із системного аналізу фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів, оскільки станом на день випуску товарів у вільний обіг надані декларантом документи підтверджували числове значення митної вартості товарів, визначені за ціною договору, що відповідачем в суді апеляційної інстанції спростовано не було.

Наведене дає суду підстави дійти висновку, що спірні рішення прийняті відповідачем з порушенням вимог законодавства, а отже, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 288, 289, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 08 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: О.Є.Пилипенко

Є.О.Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 28.02.2019 р.