Справа № 807/454/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/2931/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року (прийняте у м. Ужгороді суддею Іванчулинцем Д.В.; складене у повному обсязі 24.09.2018) в адміністративній справі №807/454/18 за позовом Державної екологічної інспекції у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про застосування заходів реагування у сфері державного управління (контролю),

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2018 року Державної екологічної інспекції у Закарпатській області (далі - ДЕІ у Закарпатській області, Інспекція) звернулася до суду із вказаним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2.), в якому просить: застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ФОП ОСОБА_2 шляхом зупинення господарської діяльності по вирощуванні птиці на птахофермі, розміщеній за адресою: село Пушкіно, вул.Гайдара, буд. 32 "а", Виноградівського району, - до повного усунення виявлених порушень та отримання відповідної дозвільної документації у сфері природоохоронного законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ДЕІ у Закарпатській області згідно наказу Інспекції від 14.05.2018 №240 здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) дотримання вимог природоохоронного законодавства фактів викладених у зверненні жителів с.Пушкіно Виноградівського району щодо діяльності птахоферми, яка розміщена за адресою вул. Гайдара, 32 «а», с.Пушкіно, Виноградівський р-н. Під час перевірки встановлено, що за цією адресою в нежитловій будівлі (сарай) здійснюється діяльність по вирощуванні птиці (курчат - бойлерів) без будь-яких відповідних на це дозвільних документів та з грубим порушенням вимог природоохоронного законодавства.

Оскільки діяльність суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_2, яка пов'язана, зокрема, з порушенням умов викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, порушення вимог щодо поводження з відходами, порушення вимог водного законодавства, може бути тимчасово заборонена (зупинена) на підставі постанови адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування, тому позивач звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року позов задоволено.

Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ФОП ОСОБА_2 шляхом зупинення господарської діяльності по вирощуванні птиці, на птахофермі, розміщеній за адресою: АДРЕСА_1, - до повного усунення виявлених порушень та отримання відповідної дозвільної документації у сфері природоохоронного законодавства.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржила ФОП ОСОБА_2, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ані на момент проведення державною екологічною інспекцією перевірки, ні на момент подання до суду позову,відповідачем не використовувалось майно за адресою: АДРЕСА_1. Також посилається на те, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 06 вересня 2018 року скасовано постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області Богонського С.С. № 011383 від 15 травня 2018 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за статтями 48, 78, 82 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), яку було винесено за результатом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 15 травня 2018 року.

На цю апеляційну скаргу представник позивач подав відзив, у якому вказав, що ФОП ОСОБА_2 продовжує займатись господарською діяльністю з вирощування птиці про, що свідчать не одноразові звернення мешканців с. Пушкіно Виноградівського району в різні інстанції, позаяк така незаконна виробнича діяльність перетворила умови проживання більшої частини села в непридатні з точки зору екологічної безпеки всіх мешканців, а особливо школярів. Перевірки, які проводяться різними державними установами та організаціями виявляють аналогічні порушення з боку ФОП ОСОБА_2 Так, про протиправні дії ОСОБА_2 свідчать листи Виноградівської РДА №03-24/2624 від 16.11.2018, Департаменту екології та природних ресурсів Закарпатської ОДА №1926/0201, Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області №02-08/3984 від 18.10.2018.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ДЕІ у Закарпатській області на підставі наказу Інспекції від 14 травня 2018 року № 240, який було винесено з метою розгляду колективної скарги мешканців с. Пушкіно Виноградівського району щодо можливого порушення природоохоронного законодавства під час діяльності птахоферм в с. Пушкіно Виноградівського району, було здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності птахоферми по вул. Гайдара, 32 "а" в селі Пушкіно Виноградівського району Закарпатської області, за результатами чого складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 15 травня 2018 року (а.с. 13-14).

Перевіркою зокрема встановлено, що за вищевказаною адресою у нежитловій будівлі (сараї) здійснюється діяльність по вирощуванню птиці (курчат-бойлерів). Нежитлова будівля (сарай) розділена на дві зони - зона по вирощуванню птиці та допоміжна зона, у приміщенні знаходиться птиця. Це майно використовується ФОП ОСОБА_2 на підставі довіреності від ОСОБА_6 Згідно договору на розроблення проектно-кошторисної документації № 04/18 від 10 лютого 2018 року між ФОП ОСОБА_2 та ПП "Архітектура & К" предметом такого є реконструкція нежитлової будівлі під птахоферму з вирощування курчат-бойлерів в с. Пушкіно Виноградівського району.

У господарському відділі знаходиться шахтний колодязь, який використовується для виробничих потреб - напоювання птиці; дозвіл на спеціальне водокористування відсутній.

Наявні стаціонарні джерела викидів в атмосферне повітря - витяжна вентиляція, котельня на твердому паливі; дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів відсутній.

У ході діяльності по вирощуванні птиці утворюються відходи; договори на утилізацію відходів зі спеціалізованими підприємствами відсутні.

У зв'язку з виявленими в ході проведеної позапланової перевірки порушеннями ДЕІ у Закарпатській області звернулася до суду з позовом про застосування заходів реагування до ФОП ОСОБА_2 шляхом зупинення господарської діяльності по вирощуванні птиці на птахофермі до повного усунення виявлених порушень та отримання відповідної дозвільної документації у сфері природоохоронного законодавства.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції мотивував це тим, що оскільки діяльність ФОП ОСОБА_2 пов'язана з порушенням вимог водного законодавства, порушенням умов викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, порушенням вимог щодо поводження з відходами, а також така діяльність здійснюється без будь-яких відповідних дозвільних документів, тому така діяльність підлягає припиненню.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Щодо відсутності дозволу на спеціальне водокористування, необхідно зазначити, що відповідно до пункту 9 статті 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Згідно зі статтею 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Відповідно до статті 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування. Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Відносно відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів, необхідно зазначити таке.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Як встановлено, господарська діяльність ФОП ОСОБА_2 пов'язана із здійсненням викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, при цьому, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря не оформлено, чим порушено статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Відповідно до цієї статті викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Стосовно відсутності договорів на утилізацію відходів, які утворюються в ході діяльності по вирощуванню птиці, зі спеціалізованими підприємствами суд зазначає таке.

Згідно із п.п. "б", "є" ст. 17 Закону України "Про відходи" суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані забезпечувати приймання та утилізацію використаних пакувальних матеріалів і тари, в яких знаходилася продукція цих підприємств, установ та організацій - суб'єктів господарської діяльності, або укладати угоди з відповідними організаціями на їх збирання та утилізацію; здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обґрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації.

Статтею 34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи й організації, діяльність яких пов'язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.

А за вимогами статті 10 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" діяльність, що перешкоджає здійсненню права громадян на безпечне навколишнє природне середовище та інших їх екологічних прав, підлягає припиненню в порядку, встановленому цим Законом та іншим законодавством України.

Також частиною п'ятою статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контрою) у сфері господарської діяльності" встановлено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Враховуючи вищезазначені законодавчі норми, а також те, що діяльність ФОП ОСОБА_2 пов'язана з порушенням вимог водного законодавства, умов викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та вимог щодо поводження з відходами, а також те, щотака здійснюється без будь-яких відповідних дозвільних документів, колегія суддів констатує, що така діяльність підлягає припиненню.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі на те, що ані на момент проведення державною екологічною інспекцією перевірки, ані на момент подання до суду позову апелянтом не використовувалось майно за адресою: вул. Гайдара,32 «а» с. Пушкіно Виноградівського району Закарпатської області, є безпідставним враховуючи таке.

Згідно довіреності від 11 січня 2018 року серії ННА №021969, виданої приватним нотаріусом ОСОБА_7 за реєстровим номером №78, ОСОБА_6 уповноважив чоловіка апелянта - ОСОБА_8, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 бути представником ОСОБА_6 з усіма необхідними повноваженнями в усіх державних, громадських та інших органах і організаціях з питань відчудження, а також вчинення будь-яких інших дій (в т.ч. з питань реєстрації права власності) щодо належної йому будівлі чотирьохрядного сараю, земельної ділянки для його обслуговування, розташованого за адресою: с. Пушкіно вул. Гайдара,б/н Виноградівського району(а.с. 181).

Поряд з цим, 01.03.2018 в м. Виноградові ОСОБА_6 та ОСОБА_8 оформили договір оренди чотирьохрядного сараю по АДРЕСА_3 терміном 2 роки 11 місяців, на підставі якого було укладено акт прийому-передачі цих будівель від 01 березня 2018 року (а.с. 182-184).

Також встановлено, що 19 вересня 2018 року приватним нотаріусом оформлено договір купівлі - продажу між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на чотирьохрядний сарай, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, тобто виходячи з умов цього Договору вона є власником вищевказаного майна (а.с. 190).

Щодо рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 06 вересня 2018 року, яким скасовано постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області Богонського С.С. № 011383 від 15 травня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за статтями 48, 78, 82 КУпАП (яку було винесено за результатом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 15 травня 2018 року), яке не набрало законної сили,необхідно вказати, що таке стосується процесуальних порушень при винесенні постанови №011383 від 15.05.2018 про накладення адміністративного стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені статтями 48, 78, 82 КУпАП, позаяк порушена сама процедура оформлення адміністративного протоколу та порядку винесення постанови, а не оскаржувався факт вчинення адміністративного правопорушення.

Окрім того предметом розгляду у цій справі є застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду(контролю) шляхом зупинення господарської діяльності з вирощування птиці на птахофермі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року в адміністративній справі №807/454/18- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
В. В. Святецький
Постанова складена у повному обсязі 01 березня 2019 року.