Справа № 640/19947/18
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 лютого 2019 року № 640/19947/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за участі представників сторін:

від позивача - Шуманська Ольга Григорівна

від відповідача - Рибак Алла Юріївна

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВІА»
доГоловного управління ДФС у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

Суд прийняв до уваги таке:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВІА» (надалі - ТОВ «ПОРТАВІА» та/або позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 28.09.2018 № 3.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись при цьому на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є невмотивованим, а суб'єкт владних повноважень в порушення не перевіряючи доводів позивача, просто погодився з усіма припущеннями, які містилися в акті перевірки.

Представник відповідача проти позову заперечував, про що надав відзив на позовну заяву, який наявний в матеріалах справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ПОРТАВІА» подано до ДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2018 року (від 20.08.2018 №), в якій відображено суму податку, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 2 967 461,00 грн (р. 20.2.1 декларації).

Разом з декларацією платником подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток 4) та розрахунок суми бюджетного відшкодування (додаток 3).

Відповідно до додатку 3 до податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2018 року платником відображено (задекларовано) звітного (податкового) періоду, у якому виникло від'ємне значення - травень 2018 року.

В подальшому, головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ у сфері матеріального виробництва управління координації та моніторингу відшкодування ПДВ Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_3 відповідно до п.200.10 ст.200 розділу V Податкового кодексу України в порядку, встановленому ст.76 глави 8 розділу П Кодексу проведено камеральну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за липень 2018 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.08.2018 №).

За результатами проведеної перевірки, головним державним ревізором-інспектором складено акт № 3535/26-15-43-03-38370368 від 14.09.2018 про результати камеральної перевірки ТОВ «ПОРТАВІА» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за липень 2018 року, згідно якого встановлено порушення вимог п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 2 967 461 грн, яке задекларовано в податковій декларації з ПДВ за липень 2018 року.

19 вересня 2018 року, керуючись положеннями п. 50.1. ст. 50 Податкового кодексу України, ТОВ «ПОРТАВІА» подало уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість (№ ) у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до Декларації з податку на додану вартість за липень 2018 року.

Уточнюючим розрахунком в графі 20.2 та 20.2.1 (підлягає бюджетному відшкодуванню) було зроблено уточнення на суму - 2 967 461,00 грн, тим самим ТОВ «ПОРТАВІА» відмовилось від бюджетного відшкодування в поточному періоді. Уточнюючий розрахунок прийнятий та зареєстрований Головним управлінням ДФС у м. Києві і сума знята з бюджетного відшкодування.

01.10.2018 позивачем отримано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м.Києві від 28.09.2018 № 3 (форма «В3»), яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні у сумі 2 967 461 грн за період липень 2018 року.

Зазначені вищі зміни у податковому обліку позивача відображені податковим органом в інтегрованій картці платника ПДВ за 2018 рік.

Не погоджуючись з рішенням Головного управління ДФС у місті Києві, ТОВ «ПОРТАВІА» звернулось до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України).

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

У відповідності до п. 200.10 ст. 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, у разі виконання платником податків, який має право на отримання бюджетного відшкодування, вимог статті 200 Податкового кодексу України, за умови підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування контролюючим органом, цей орган зобов'язаний вчинити відповідні дії з метою відшкодуванню з бюджету відповідної суми ПДВ.

Як встановлено судом під час розгляду справи, ТОВ «ПОРТАВІА» в податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2018 року в II розділі «ПОДАТКОВИЙ КРЕДИТ» в рядку 10.2 на підставі зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) податкових накладних було сформовано податковий кредит на суму 3 272 652,00 грн, який розшифрований по контрагентам в додатку 5 цієї декларації (а.с.17, Том 1).

В рядку 20.2 (підлягає бюджетному відшкодуванню) податкової декларації з ПДВ за липень 2018 року було заявлено суму 2 967 461,00 грн (а.с.17, зворотній бік Том 1).

В Додатку 3 (Розрахунок суми бюджетного відшкодування) цієї ж декларації в таблиці 2 графі 3 (звітний період: місяць) було допущено механічну помилку та вказано « 05 місяць», в той час як в дійсності, відповідно до даних податкових накладних, має бути зазначено « 07 місяць» (а.с.18, Том 1).

Як наслідок, 19 вересня 2018 року, керуючись положеннями п. 50.1. ст. 50 Податкового кодексу України ТОВ «ПОРТАВІА» подало уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість (№ ) у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до Декларації з податку на додану вартість за липень 2018 року (а.с.24, Том 1).

Уточнюючим розрахунком в графі 20.2 та 20.2.1 (підлягає бюджетному відшкодуванню) було зроблено уточнення на суму - 2 967 461,00 грн., тим самим ТОВ «ПОРТАВІА» відмовилось від бюджетного відшкодування на вказану суму в поточному періоді. Уточнюючий розрахунок був прийнятий та зареєстрований Головним управлінням ДФС у м. Києві до дати винесення оскаржуваного ППР, але наслідки зазначеної дії платника податків враховані при винесенні рішення податковим органом враховані не були. Не зважаючи на те, що ТОВ «ПОРТАВІА» подавши уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань із податку на додану вартість у зв'язку виправленням самостійно виявленої помилки (від 19.09.2018 № ) самостійно виправило допущену помилку та відобразило податковий кредит за період липень 2018 року.

28.09.2018 року ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від № 3, яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні, його реєстрація в інтегрованій картці платника ПДВ за 2018 рік призвела до втрати ТОВ «ПОРТАВІА» права на податковий кредит взагалі.

При цьому доводи представника відповідача про те, що позивач ТОВ «ПОРТАВІА» у будь-який час може скористатися своїм правом на податковий кредит в сумі 2 967 461,00 грн спростовується змістом інтегрованій картці платника ПДВ за 2018 рік., яка досліджена судом.

Більше того, головний державний ревізор-інспектор вийшов за межі наданих повноважень та у документ, що має бути розглянутий відповідним керівником податкового органу акт камеральної перевірки (а.с.15, Том 1) вніс запис про рішення - відмову в отриманні бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

У той же час відповідно до вимог п.58.1 відмова платнику податків у бюджетному відшкодуванні з ПДВ може бути виключно шляхом прийняття контролюючим органом відповідного податкового повідомлення-рішення, яке хоча і приймається на підставі відповідного акту але в силу вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України приймається також і обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи викладене, а також те, що оскаржуване рішення ППР № 3 від 28.09.2018 порушує право позивача, Окружний адміністративний суд міста Києва з метою всебічного і повного захисту право позивача вважає за необхідне визнати його протиправним та скасувати.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, суду не надав.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВІА» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВІА» (, 03035, м.Київ, вул.Механізаторів, буд.2) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 28.09.2018 №3.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТАВІА» (, 03035, м.Київ, вул.Механізаторів, буд.2) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління державної фіскальної служби України в м. Києві (, 04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення суду виготовлено 27.02.2019.

Суддя Р.О. Арсірій