Справа № 813/1854/17
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2019 року

Київ

справа №813/1854/17

адміністративне провадження №К/9901/373/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Шарапи В.М.,

суддів Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

за участю: секретаря судового засідання Корецького І.О.,

позивача: ОСОБА_1,

відповідача1: представників Месюк Л.А., Харченко С.В.,

відповідача2: представника Харченко С.В.,

третя особа на стороні відповідача: не прибула,

розглянувши у відкритому судовому касаційну скаргу Державної міграційної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.10.2017 у складі колегії суддів: Гавдик З.В. (головуючий), Грень Н.М., Гулик А.Г. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у складі колегії суддів: Довгополова О.М. (головуючий), Гудима Л.Я., Святецького В.В. у справі №813/1854/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_8, про визнання протиправними дій, скасування наказів, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до Державної міграційної служби України (далі - ДМС, відповідач 1), Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області (далі - ГУ ДМС, відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_8 (далі - ОСОБА_8), в якому просив:

1.1. визнати протиправними дії ДМС щодо вручення ОСОБА_1 повідомлення про скорочення займаної ним посади;

1.2. скасувати наказ ДМС №226-к від 17.05.2017 про звільнення ОСОБА_1;

1.3. скасувати наказ ГУДМС №142-к/тр від 17.05.2017 про призначення ОСОБА_1;

1.4. поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління - начальника управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС;

1.5. зобов'язати ГУ ДМС здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.05.2016 по 31.12.2016 з урахуванням вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 №292, якою встановлено розмір окладу для заступника керівника державного органу, компетенція якого поширюється в межах однієї області, в розмірі 8615 грн./міс.;

1.6. зобов'язати ГУ ДМС здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 17.05.2017 з урахуванням вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15, якою встановлено розмір окладу для заступника керівника державного органу, компетенція якого поширюється в межах однієї області, в розмірі 8850 грн./міс.;

1.7. відшкодувати ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі середньої заробітної плати за останні місяці роботи на посаді заступника начальника ГУ ДМС, з урахуванням здійсненого перерахунку заробітної плати згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15;

2. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.10.2017, яку залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017, позовні вимоги задоволено повністю.

2.1. визнано протиправними дії ДМС щодо вручення ОСОБА_1 повідомлення про скорочення займаної ОСОБА_1 посади.

2.2. визнано протиправним і скасовано наказ ДМС №226-к від 17.05.2017 про звільнення ОСОБА_1

2.3. визнано протиправним і скасовано наказ ГУ ДМС №142-к/тр від 17.05.2017 про призначення ОСОБА_1

2.4. поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління - начальника управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС.

2.5. зобов'язано ГУ ДМС здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.05.2016 по 31.12.2016 з урахуванням вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 №292.

2.6. зобов'язано ГУ ДМС здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 17.05.2017 з урахуванням вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15.

2.7. зобов'язано ГУ ДМС нарахувати і виплатити заробітну плату ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу на посаді заступника начальника ГУ ДМС у Львівській області з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15.

3. Судами попередніх інстанцій встановлено, що:

3.1. Наказом ДМС від 08.06.2015 №435-к "Про призначення ОСОБА_1" позивача з 09.06.2015 призначено на посаду заступника начальника Головного управління начальника управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС в порядку переведення як такого, що успішно пройшов стажування на цій посаді.

3.2. Наказом ДМС "Про затвердження структур територіальних органів ДМС України" від 14.03.2016 №38 затверджено структуру ГУ ДМС.

3.3. Наказом ДМС "Про введення в дію штатних розписів на 2016 рік територіальних органів ДМС" від 15.04.2016 №63 введено в дію штатні розписи територіальних органів ДМС на 2016 рік, серед яких ГУ ДМС.

3.4. Згідно з новими структурою і штатним розписом у ГУ ДМС, зокрема, замість Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України створено Управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації.

3.5. 02.11.2016 ОСОБА_1 письмово попереджено про наступне вивільнення із займаної посади у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці на підставі пункту 6 частини 1 статті 83 Закону України "Про державну службу" і запропоновано посаду головного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Управління у справах іноземців та осіб без громадянства.

3.6. Ознайомившись із попередженням, позивач вказав на ньому письмово, що не дає свого дозволу на переведення на запропоновану посаду.

3.7. Наказом ДМС від 17.05.2017 №226-к "Про звільнення ОСОБА_1" ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Головного управління - начальника управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС в порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні відповідно до статті 32 Кодексу законів про працю України.

3.8. Наказом ДМС України від 17.05.2017 №142-к/тр "Про призначення ОСОБА_1" вирішено вважати ОСОБА_1 таким, що приступив до виконання обов'язків головного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС з 18.05.2017.

4. Приймаючи оскаржувані судові рішення про задоволення позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що повідомлення про зміну істотних умов державної служби було вручене позивачу з порушенням строку, встановленого частиною 4 статті 43 Закону України "Про державну службу". Згідно норм даної статті, зміна назви структурного підрозділу державного органу або посади, не пов'язана зі зміною функцій державного органу та основних посадових обов'язків, не вважається зміною істотних умов державної служби. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідачами не надано належних та допустимих доказів того, що внаслідок зміни структури та введення в дію нових штатних розписів відбулась саме зміна істотних умов державної служби. Суди попередніх інстанцій вказали, що у зв'язку з незаконним звільненням, позивача слід поновити на посаді, аналогічній тій, яку він займав перед звільненням - заступника начальника Головного управління -начальника управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу. Суди наголосили, що розмір посадового окладу, який нараховувався і виплачувався позивачу у період з 01.05.2016 по 17.05.2017, не відповідав встановленому Кабінетом Міністрів України.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Відповідачем 1 подано касаційну скаргу на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.10.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

5.1. Аргументи скаржника полягають у тому, що суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень неправильно застосували норми матеріального права і порушили норми процесуального права. Зокрема, скаржник зазначив, що відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України позивач підлягав поновленню виключно на попередній роботі, тобто, на тій, з якої його було звільнено. Вважає, що внаслідок затвердження нової структури та штатного розпису в ГУ ДМС відбулась реорганізація та змінились посадові обов'язки начальників управлінь, що входять його структури. На переконання скаржника, законодавством не встановлено терміну, протягом якого необхідно вручити письмове повідомлення працівнику про зміну істотних умов праці і з огляду на норми частини 4 статті 43 Закону України "Про державну службу", позивач вважався таким, що погодився на запропоновану йому посаду головного спеціаліста. Що стосується задоволення позовних вимог про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату заробітної плати позивача за період з 01.05.2016 по 17.05.2017, то скаржник наполягає, що суди попередніх інстанцій помилково віднесли посаду позивача до 3 групи оплати праці. В частині позовних вимог про відшкодування позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій не було визначено його розміру, а також вказує на відсутність існування факту вимушеного прогулу, оскільки позивач був переведений на іншу посаду. Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій безпідставно не врахували довідку, складену Національним агентством з питань державної служби 05.05.2017 за наслідками позапланової виїзної перевірки ГУ ДМС.

6. Позивачем подано відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

6.1. На обґрунтування відзиву вказує, що оскаржувані судові рішення постановлені на основі правильного застосування норм матеріального та процесуального права і підстави для їх скасування та ухвалення нового рішення відсутні.

7. У судовому засіданні учасники справи підтримали своїх доводи та заперечення, викладені у касаційній скарзі та відзиві на неї.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Конституція України:

"Стаття 19. <…> Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

"Стаття 43. <...> Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення".

9. Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон №889-VIII):

Стаття 5. Правове регулювання державної служби

"…3. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом".

Стаття 41. Переведення державних службовців

"1. Державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов'язкового проведення конкурсу:

1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби; <…>

…2. Переведення здійснюється лише за згодою державного службовця".

Стаття 43. Зміна істотних умов державної служби

"1. Підставами для зміни істотних умов державної служби є:

1) ліквідація або реорганізація державного органу;

2) зменшення фонду оплати праці державного органу;

3) скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.

2. Не вважається зміною істотних умов державної служби зміна назви структурного підрозділу державного органу або посади, не пов'язана із зміною функцій державного органу та основних посадових обов'язків.

3. Зміною істотних умов державної служби вважається зміна:

1) належності посади державної служби до певної категорії посад;

2) основних посадових обов'язків;

3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення;

4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу;

5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).

4. Про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.

У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби".

Стаття 50. Оплата праці державних службовців

"1. Держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов'язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

2. Заробітна плата державного службовця складається з:

1) посадового окладу".

Стаття 51. Групи оплати праці та схема посадових окладів державних службовців

"1. Посади державної служби з метою встановлення розмірів посадових окладів поділяються на такі групи оплати праці:

...до групи 3 належать посади заступників керівників державних органів і прирівняні до них посади;

...до групи 5 належать посади заступників керівників самостійних структурних підрозділів державних органів і прирівняні до них посади;

...Прирівняння посад державної служби проводиться Кабінетом Міністрів України під час затвердження схеми посадових окладів на посадах державної служби за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері трудових відносин, погодженим із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

2. З метою встановлення розмірів посадових окладів державні органи поділяються за юрисдикцією, яка поширюється:

1) на всю територію України;

2) на територію однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя;

3) на територію одного або кількох районів, міст обласного значення.

У державних органах відповідної юрисдикції забезпечується наявність усіх груп оплати праці, передбачених частиною першою цієї статті.

3. Схема посадових окладів на посадах державної служби визначається щороку Кабінетом Міністрів України під час підготовки проекту закону про Державний бюджет України на наступний рік з урахуванням юрисдикції державних органів, а також виходячи з того, що мінімальний розмір посадового окладу групи 1 у державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, становить не більше семи мінімальних розмірів посадового окладу групи 9 у державних органах, юрисдикція яких поширюється на територію одного або кількох районів, міст обласного значення.

Мінімальний розмір посадового окладу групи 9 у державних органах, юрисдикція яких поширюється на територію одного або кількох районів, міст обласного значення, не може бути менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року".

10. Кодекс законів про працю України (надалі - КЗпП України):

Стаття 32. Переведення на іншу роботу. Зміна істотних умов праці

"Переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством".

Стаття 235. Поновлення на роботі, зміна формулювання причин звільнення, оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи

"У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу".

11. Положення про Державну міграційну службу України затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №360:

"1. Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів".

12. Постанова Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" від 06.04.2016 №292 (що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Постанова №292):

Додаток 1 "Схеми посадових окладів на посадах державної служби за групами

оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів":

"…Примітки: 1. Посадові оклади працівників територіальних органів центральних органів виконавчої влади та структурних підрозділів, які є юридичними особами, юрисдикція яких поширюється на територію однієї або кількох областей, м. Києва або м. Севастополя, визначаються за 4-9 групами оплати праці".

Додаток 3 "Перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних

груп оплати праці":

"Група 5. Посади заступників керівників самостійних структурних підрозділів державних органів: <...> завідувачі самостійних секторів: <...> інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів… <...> заступники керівників територіальних органів цих державних органів <...>".

13. Постанова Кабінету Міністрів України "Питання оплати праці працівників державних органів" від 18.01.2017 №15 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Постанова №15):

Схеми посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів

"…Примітки: 1. Посадові оклади працівників структурних підрозділів, які є юридичними особами, територіальних (регіональних) органів центральних органів виконавчої влади, юрисдикція яких поширюється на територію однієї або кількох областей, м. Києва або м. Севастополя, визначаються за 4-9 групами оплати праці".

Перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних

груп оплати праці

"Група 5. Посади заступників керівників самостійних структурних підрозділів державних органів: <...> завідувачі самостійних секторів <...> інших центральних органів виконавчої влади <...> заступники керівників: територіальних органів цих державних органів <...>".

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

14. За правилом, закріпленим у частині 3 статті 5 Закону №889-VIII, проходження державної служби регулюється нормами цього Закону, які є спеціальними, у той час, як норми законодавства про працю поширюються лише на випадки не врегульовані Законом №889-VIII.

15. Аналіз положень статті 43 Закону №889-VIII дає підстави для висновків, що зміна істотних умов державної служби настає у разі ліквідації або реорганізації, зменшення фонду оплати праці та/або скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого органу. Зміна істотних умов державної служби передбачає, серед іншого, зміну належності посади державної служби до певної категорії посад, основних посадових обов'язків, умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення.

16. Разом з тим, не може вважатися зміною істотних умов державної служби зміна назви структурного підрозділу державного органу або посади, не пов'язана із зміною функцій державного органу та основних посадових обов'язків (частина 2 статті 43).

17. Суди попередніх інстанцій на основі досліджених під час розгляду справи доказів з'ясували, що порівняльний аналіз штатних розписів ГУ ДМС за 2015-2017 роки, наказів про затвердження розподілу посадових обов'язків між першим заступником та заступником начальника ГУ ДМС, положень про сектори та відділи, які входять до складу управлінь ГУ ДМС не дає підстав стверджувати, що повноваження, функції та завдання Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України та Управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації, а також посадові обов'язки начальників цих управлінь, які одночасно є заступниками начальника ГУ ДМС, змінились після введення в дію нової структури і штатного розпису ГУ ДМС. Відтак, зміна істотних умов державної служби за вказаними посадами, в розумінні статті 43 Закону №889-VIII, не мала місця.

18. Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що не є зміною істотних умов державної служби зміна окремих функцій і повноважень структурного підрозділу і його посадових осіб, не пов'язана зі зміною функцій як державного органу загалом, так і цього підрозділу, а також основних обов'язків і повноважень за відповідною посадою.

19. Судами попередніх інстанцій було встановлено, що затвердження нових штатних розписів та створення відділу по роботі з Єдиним державним демографічним реєстром, по своїй суті, не призвело до зміни посадових обов'язків заступника начальника ГУ ДМС, оскільки новостворений підрозділ в межах Управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації здійснював ті функції, які раніше виконували підрозділи з питань еміграційної роботи і паспортної роботи, в той час як перерозподіл функцій між підрозділами в цьому Управлінні та функції самого Управління, яке очолював позивач, не змінились.

20. Згідно з частинами 1-2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

21. Отже, Верховний Суд як суд касаційної інстанцій позбавлений можливості перевіряти дотримання судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права інакше, аніж на підставі та в межах встановлених ними фактичних обставин справи та/або самостійно встановлювати ці обставини чи заново досліджувати докази і надавати їм оцінку.

22. У зв'язку з цим, колегія суддів відхиляє аргументи скаржника стосовно безпідставності висновків судів першої та апеляційної інстанцій та неналежного з'ясування ними обставин з приводу фактичної зміни посадових обов'язків позивача та реорганізації ГУ ДМС в цілому. Крім того, Верховним Судом не беруться до уваги посилання скаржника на довідку, складену Національним агентством з питань державної служби 05.05.2017 за наслідками позапланової виїзної перевірки ГУ ДМС, яка була наявна у матеріалах справи під час її розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій і не може заново оцінюватись судом касаційної інстанції.

23. Нормами частини 4 статті 43 Закону №889-VIII на керівника державної служби покладено обов'язок письмово повідомити державного службовця про зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення забортної плати, не пізніш як за 60 календарних днів до дня настання цих змін.

24. Як досліджено судами попередніх інстанцій, підставою для вручення позивачу 02.11.2016 письмового попередження про зміну істотних умов державної служби стали накази ДМС "Про затвердження структур територіальних органів ДМС України" від 14.03.2016 №38 та "Про введення в дію штатних розписів на 2016 рік територіальних органів ДМС" від 15.04.2016 №63.

25. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованих висновків щодо вручення ДМС попередження про зміну істотних умов державної служби позивачу лише після їх настання, яке на думку відповідачів, відбулося внаслідок введення в дію нового штатного розпису ГУ ДМС.

26. За змістом абзацу 3 частини 5 статті 43 Закону №889-VIII державний службовець, який протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби не подав заяви про звільнення на підставі пункту 6 частини 1 статті 83 цього Закону або заяви про переведення на іншу запропоновану посаду, вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

27. Зважаючи на те, що позивач не надав своєї згоди на переведення на запропоновану посаду, як цього вимагає норма частини 2 статті 41 Закону №889-VIII, його звільнення у порядку переведення відбулось за відсутності законних підстав.

28. З огляду на наведене, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо незаконності звільнення позивача з займаної посади заступника начальника Головного управління - начальника управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС та переведення його на посаду головного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС.

29. Відповідно до частини 1 статті 235 КЗпП України, незаконне звільнення чи переведення працівника на іншу роботу слугує підставою для його поновлення на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

30. При цьому, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) гарантує особі право на справедливий суд. У свою чергу, Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголосив, що "<...> це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію <...>. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997, пункт 41). "<...> Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок <...> саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції" (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.2009 (заява №40450/04), пункти 51, 54).

31. З урахуванням зазначених принципів, застосування статті 6 Конвенції передбачає забезпечення особі права на справедливий суд, у тому числі шляхом прийняття судом за наслідками розгляду певної справи остаточного рішення, що призведе до дійсного відновлення порушених прав, свобод та інтересів особи.

32. Оскільки під час судового розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами затвердження нового штатного розпису ГУ ДМС зміна істотних умов державної служби не відбулась і звільнення позивача у порядку переведення мало ознаки незаконного, Верховний Суд погоджується із висновками про необхідність поновлення позивача саме на посаді заступника начальника Головного управління - начальника управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС.

33. Верховний Суд вважає за необхідне вказати, що внаслідок того, що відбулась лише зміна назви структурного підрозділу державного органу і посади позивача, не пов'язана зі зміною функцій органу та основних посадових обов'язків позивача, належним способом захисту порушених прав, свобод та інтересів останнього, вважатиметься відновлення становища, яке існувало до звільнення, тобто, поновлення його на посаді в новоутвореному управлінні, яку б він і мав зайняти у разі, якби не були прийняті оспорювані накази ДМС. З огляду на це, слід відхили аргументи скаржника з приводу того, що ця посада на момент переведення позивача була зайнята ОСОБА_8, оскільки це жодним чином не спростовує незаконність звільнення позивача.

34. Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

35. Таким чином, приймаючи оскаржувані судові рішення в частині позовних вимог про визнання протиправними дій, скасування наказів, поновлення на посаді судами попередніх інстанцій було правильно застосовано норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права і підстави для їх скасування у відповідній частині, визначені КАС України, відсутні.

36. Статтею 51 Закону №889-VIII передбачено, що розмір посадового окладу державного службовця встановлюється залежно від групи оплати праці, до якої належить його посада та визначається щорічно у відповідності до схем, затверджених Кабінетом Міністрів України.

37. З додатків до Постанов №292 та №15 вбачається, що Кабінетом Міністрів України посади заступників керівників територіальних органів центральних органів виконавчої влади, юрисдикція яких поширюється на територію області, прирівняні до 5 групи оплати праці.

38. При цьому, суди попередніх інстанцій дослідили, що з 01.05.2016 по 17.05.2017 позивачу виплачувався посадовий оклад у розмірах, встановлених до 01.05.2016, тобто, в інших розмірах, аніж встановлені Постановами №292 та №15.

39. Тому, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для зобов'язання ГУ ДМС здійснити перерахунок та виплату позивачу заробітної плати за період з 01.05.2016 по 17.05.2017 з урахуванням вимог Постанов №292 та №15.

40. Разом з тим, визначаючи розмір посадового окладу, який належало виплачувати позивачу протягом вказаного періоду, суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм Постанов №292, №15 і помилково віднесли посаду заступника начальника Головного управління - начальника управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС до 3, а не 5, групи оплати праці, з розміром посадового окладу 8615,00 грн., починаючи з 01.05.2016 і 8850,00 грн., починаючи з 01.01.2017.

41. Та обставина, що позивач, займаючи дану посаду, виконував обов'язки начальника ГУ ДМС не мала впливу на розмір його посадового окладу, оскільки покладення на нього цих обов'язків здійснювалось відповідно до розподілу обов'язків у ГУ ДМС.

42. Окрім того, в примітках до схем посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці, що є додатками до Постанов №292, №15 визначено, що посади працівників територіальних органів центральних органів виконавчої влади, юрисдикція яких поширюється на територію однієї області, визначаються за 4-9 групами оплати праці.

43. Відповідно до частин 1, 4 статті 351 КАС України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

44. Таким чином, оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання ГУ ДМС здійснити перерахунок та виплату заробітної плати позивача з 01.05.2016 по 17.05.2017 з урахуванням вимоги Постанов №292 та №15 слід змінити у мотивувальній частині, в решті - залишити без змін.

45. З огляду на зміст норми, закріпленої у частині 2 статті 235 КЗпП України, суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, зазначивши при цьому його розмір, обрахований за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

46. Правова позиція аналогічного змісту з приводу застосування наведеної норми викладена у постанові Верховного Суду України від 14.01.2014 по справі №21-395а13, висновки якого були обов'язковими для врахування судами попередніх інстанцій за приписами частини 2 статті 161, частини 1 статті 244-2 КАС України (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваних судових рішень) і колегія суддів Верховного Суду не вбачає підстав відступати від неї.

47. Проте, суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги в частині зобов'язання ГУ ДМС нарахувати і виплатити заробітну плату позивача за час вимушеного прогулу на посаді заступника начальника ГУ ДМС у Львівській області з урахуванням вимог Постанови №15, одночасно, не визначили його розмір. При цьому, судами першої та апеляційної інстанцій взагалі не з'ясовано обставин щодо розміру середньої заробітної плати позивача за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

48. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

49. Верховний Суд приходить до висновку, що судами попередніх інстанцій не було досліджено та надано належну оцінку зібраним по справі доказам, що в свою чергу, унеможливило встановлення судами фактичних обставин стосовно розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягав присудженню на його користь, що мало значення для правильного вирішення справи.

50. З урахуванням наведеного, касаційна скарга підлягає до задоволення частково.

ПОСТАНОВИВ:

51. Касаційну скаргу Державної міграційної служби України задовольнити частково.

52. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.10.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі №813/1854/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_8 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій, скасування наказів, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити певні дії змінити в мотивувальній частині, в решті - залишити без змін.

53. Справу в частині позовних вимог про відшкодування заробітної плати за час вимушеного прогулу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

54. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддяВ.М. Шарапа
СуддіВ.М. Бевзенко
Н.А. Данилевич