Справа № 500/2638/18
Суддя: Жук Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2638/18

18 лютого 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Жука А.В.

за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Тернопільводоканал" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації №2587/ІПК/19-00-12-02-28 від 13.06.2018, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Тернопільводоканал" (далі позивач, КП "Тернопільводоканал") звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі відповідач), в якій просить визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію №2587/ІПК/19-00-12-02-28 від 13.06.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем у зверненні на отримання індивідуальної податкової консультації з питань визначення обєкту оподаткування та алгоритму розрахунку податкових зобовязань з рентної плати за спеціальне використання води було поставлено вісім запитань. Проте, Головним управлінням ДФС у Тернопільській області у оскаржуваній індивідуальній податковій консультації опосередковано відповідь було надано лише по другому питанні, щодо інших питань податковий орган обмежився цитуванням норм податкового кодексу та листа Державної фіскальної служби №1388/4/99-99-12-02-03-13 від 08.05.2018.

За таких обставин, оскільки по інших семи поставлених питаннях відповіді не надано, спірна індивідуальна податкова консультація не може бути практично застосована, а відтак є протиправною та підлягає скасуванню, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 27.12.2018.

Ухвалою суду від 27.12.2018, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), продовжено процесуальний строк для подання відзиву та відкладено підготовче засідання на 14.01.2019.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням ДФС у Тернопільській області 14.01.2019 подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.23-30), просило відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що при наданні індивідуальної податкової консультації №2587/ІПК/19-00-12-02-28 від 13.06.2018 Головне управління ДФС у Тернопільській області діяло на підставі, в межах та в порядку визначених чинним законодавством України. Із поставлених у зверненні КП "Тернопільводоканал" питань не вбачається жодного конкретного проблемного випадку в частині застосування норми ст.255 Податкового кодексу України (далі ПК України), а виключно питання теоретичного-правового характеру, які поставлено безвідносно до конкретної практичної проблеми з якою стикнувся саме позивач. Окрім того, зазначено, що з приводу специфіки адміністрування у 2018 році рентної плати за спеціальне використання води опубліковано ряд листів ДФС, в тому числі від 19.01.2018 №579/7/99-99-12-03-04-17 та від 08.05.2018 №1388/4/99-99-12-02-03-03.

Ухвалою суду від 14.01.2019, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 КАС України, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 28.01.2019.

На адресу суду 23.01.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.39-40), у якій наголошено, що за відсутності в самій оспорюваній індивідуальній податковій консультації висновків з питань практичного використання норм законодавства, всупереч вимогам ст.52 ПК України, неможливо досліджувати її як правовий акт, який породжує права чи обовязки.

Ухвалою суду від 28.01.2019, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 КАС України, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.02.2019.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та відповіді на відзив (а.с.39-40), просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у відзиві (а.с.23-30), просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши обставини справи у сукупності, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що КП "Тернопільводоканал" подано звернення на отримання індивідуальної податкової консультації від 10.05.2018 №1168/18 до Головного управління ДФС у Тернопільській області з питань визначення обєкта оподаткування та алгоритму розрахунку податкових зобовязань з рентної плати за спеціальне використання води (а.с.8-9).

Запит на отримання індивідуальної податкової консультації було направлено з таких питань:

1. Чи правильно розуміє підприємство, що рентна плата з платника первинного водокористувача не справляються за обсяги води, реалізовані на цілі зазначені в п.255.4 ст.255 ПК України, і для визначених категорій споживачів згідно з п.255.4.1 ст.255 цього Кодексу для задоволення питних санітарно0гігєнічних потреб (згідно з визначенням останнього терміну в абз.2 п.255.2 ст.255 ПК України).

2. Яким чином слід розуміти вираз "фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі" в п.255.3 ст.255 ПК України і за яким алгоритмом його слід визначати. Фактичний обсяг якої води, що її використовують первинні водокористувачі:

- "піднятої води" Qпід. (тис.куб.м), як фактичний (квартальний) обсяг води, що фіксується за даними приладів виробничого технічного обліку як результат водозабору і придбаної питної води в субєктів господарювання у сфері централізованого водопостачання (за приладами обліку води) чи

- фактичний квартальний обсяг поданої води в мережу (ІІ підйом), усього (тис.куб.м) відповідної вимогам ДерСанПіну 2.2.4-171-10 чи

- фактичний квартальний обсяг реалізації води за виключенням відповідного фактичного обсягу води, поставленої споживачам, визначеним п.255.3 ПК України і зокрема:

а) використаної на задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб населення (в тому числі ОСББ, ЖБК, ЖЕКи, КЕЧі, управителями багатоквартирних будинків і тому подібне), юридичних осіб (наприклад, лікарнями, школами, дитячими садочками, навчальними закладами, відомчими гуртожитками, їх столовами, буфетами тощо); приватними підприємцями (перукарні, кафе, стоматологічні кабінети, бари тощо), які використовують придбану воду як для питних потреб, так для туалетних, душових, ванних кімнат і умивальників та використання для утримання приміщень у належному санітарно-гігієнічному стані, в тому числі миття посуди, підлог, приготування страв, їжі, напоїв в закладах громадського харчування;

б) використаної на задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб працівників первинного водокористувача та працівників вторинних водокористувачів під час їх роботи на підприємстві.

3. Чи правило розуміє підприємство, що при визначенні обєкту та бази оподаткування рентної плати з "фактичного обсягу води, який використовують водокористувачі" слід виключити такі обсяги:

- витрат води в системах водопостачання, мережах централізованого водопостачання та ІТНВПВ;

- витрат води на технологічні потреби за ІТНВПВ;

- води, поставленої теплопостачальним підприємствам та підставі окремих договорів, за якими отримана вода підігрівається і використовується для постачання для задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб;

- води, поставленої теплопостачальним підприємствам (оптова вода) на підставі окремих договорів, за якими отримана вода повністю використовується для постачання населенню для задоволення питних і санітарно-гігієнічних потреб в межах їх житлового фонду (в тому числі ОСББ, ЖБК) та присадибних ділянок;

- води, що згідно з договорами і фактично використовується для протипожежних потреб;

- води, що використовується садівницькими та городницькими товариствами (кооперативами);

- води, що забирається для реабілітації, лікування та оздоровлення реабілітаційними установами для інвалідів та дітей-інвалідів, підприємствами, установами та організаціями фізкультури та спорту для інвалідів та дітей-інвалідів, які засновані всеукраїнськими громадськими організаціями інвалідів відповідно до закону;

- на інші цілі, визначенні п.255.4 ст.255 ПК України.

4. Про який обсяг використаної води йдеться у пп.255.11.2 ПК України для обчислення податкових зобовязань зі сплати ("фактичні обсяги використаної води (підземної, поверхневої) водних обєктів, встановлених у дозволі на спеціальне використання, ліміти використання води"), якщо фактичний обсяг використаної води відрізняється обсягу встановленого у дозволі на спеціальне використання.

5. Чи правильно вважає підприємство, що коефіцієнт 0,3, визначений п.255.7 ст.255 ПК України застосовується житлово-комунальними підприємствами для ставок рентної плати незалежно від обсягів і складу бази оподаткування рентною платою.

6. Чи правомірним буде застосування житлово-комунальними підприємствами різних коефіцієнтів до ставки рентної плати (0, 0,3, 1) в розрізі обсягів за категоріями споживачів води при обчисленні податкових зобовязань з рентної плати і якщо так, то на яких правових підприємствах.

7. Яким чином і в якому обсязі документів платник рентної плати повинен виконати вимоги пп.255.11.19 ст.255 ПК України ("платники рентної плати подають одночасно з податковими деклараціями контролюючим органам копії дозволу на спеціальне водокористування, договору на поставку води та статистичної звітності про використання води").

8. Чи підлягають до застосування санкції за подані квартальні декларації рентної плати без надання копій документів зазначених в пп.255.11.19 ст.255 ПК України, тобто без дозволу на спеціальне водокористування, договору на поставку води та статистичної звітності про використання води.

Головним управлінням ДФС у Тернопільській області надано індивідуальну податкову консультацію №2587/ІПК/19-00-12-02-28 від 13.06.2018, якою позивачу повідомлено, що обєктом оподаткування слід вважати загальний обсяг води, що вилучено з водного обєкта для цілей, які визначенні у відповідному дозволі. Обєкт оподаткування не зменшується на обсяги, які використовуються платником рентної плати під час використання ним господарських операцій з доведення якості води до вимог на питну воду та/або транспортування (постачання) до споживачів. Податкові зобовязання з рентної плати за вказані обсяги (для забезпечення господарських операцій з доведення якості води до вимог на питну воду та/або транспортування (постачання) до споживачів) обчислюються із виключенням витрат на по сплаті рентної плати до тарифу на централізоване водопостачання у розмірі передбаченому податковою преференцією, встановленою п.255.7 ст.255 ПК України, для підприємств, що надають послуги з централізованого водопостачання, у тому числі операцій із водозабору, водопідготовки та транспортування (постачання).

Виключення із обєкта оподаткування обсягів води, які постачаються платником рентної плати окремим категоріям споживачів, наприклад, населенню та субєктам господарювання для задоволення власних санітарно-гігієнічних потреб, зазначеному п.255.4 ст.255 ПК України.

Також, у вказаній індивідуальній податковій консультації відповідач послався на лист від 08.05.2018 №1388/4/99-99-12-02-03-03, яким надано аналіз порядку декларування податкових зобовязань платниками рентної плати, що надають послуги з централізованого водопостачання, які включають операції із водозбору, водопідготовки та транспортування (постачання), за обсяги води які: використовуються платниками під час виконання ними господарських операцій з доведення кості води до вимог на питну воду та/або транспортування (постачання) до споживачів; реалізуються категоріям споживачів, на які поширюється виключення із обєкта; реалізуються категоріям споживачів використання податкових преференцій з рентної плати яким не встановлено.

Крім цього, відповідач зазначив, що однією із підстав взяття водокористувача на облік як платника рентної плати є наявність дозволу на спеціальне водокористування, надання копії якого до контролюючого органу передбачено пп.255.11.19 п.255.11 ст. 255 ПК України. При цьому за відсутності у контролюючого органу такого дозволу не виникають підстави взяття водокористувача на податковий облік як платника рентної плати.

Оскільки платниками рентної плати визначено первинних водокористувачів, то застосування штрафних санкцій за неподання або несвоєчасне подання до контролюючого органу, визначених пп.255.11.19 п.255.11 ст. 255 ПК України копій договору на поставку води та статистичної звітності про використання води, які складаються вторинними водокористувачами, не передбачено.

Не погоджуючись з таким рішенням субєкта владних повноважень, з підстав відсутності у індивідуальній податковій консультації №2587/ІПК/19-00-12-02-28 від 13.06.2018 прямої та чіткої відповіді на поставленні питання, окрім другого, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Згідно пп.14.1.172 п.14.1 ст.14 ПК України податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до пп.14.1.172-1 п.14.1 ст.14 ПК України індивідуальна податкова консультація - роз'яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Згідно з п.52.1 ст.52 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (п.52.2 ст.52 ПК України).

Таким чином, податкова консультація є правовим актом індивідуальної дії, який містить правову позицію контролюючого органу, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, із застосування конкретних норм податкового законодавства, в межах його повноважень.

Відповідно до п.52.3 ст. 52 ПК України за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов'язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Згідно з п.53.1 ст.53 ПК України не може бути притягнуто до відповідальності, включаючи фінансової (штрафні санкції та/або пеня), платника податків (податкового агента та/або його посадову особу), який діяв відповідно до індивідуальної податкової консультації, наданої йому у письмовій формі, а також узагальнюючої податкової консультації, за діяння, що містить ознаки податкового правопорушення, зокрема на підставі того, що у подальшому така податкова консультація була змінена або скасована.

Положення абзацу першого цього пункту застосовуються до індивідуальної податкової консультації, за умови що вона зареєстрована в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій.

Згідно з п.53.2 ст.53 ПК України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Системний аналіз наведених законодавчих норм свідчить, що податкова консультація являє собою здійснене фіскальним органом у відповідь на звернення платника (платників) податків тлумачення певної норми закону, яка регулює порядок стягнення, адміністрування, нарахування або сплати податків і зборів. Отримання позивачем індивідуальної податкової консультації, зміст якої відповідає нормам чинного законодавства, є юридичним фактом, що є підставою для звільнення від відповідальності платника податку, який діяв у відповідності до наданих такою консультацією роз'яснень з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства.

Тому суд вважає, що відповідач має респондуючий відповідному права платника обов'язок надати роз'яснення щодо практичного застосування окремої норми податкового законодавства, тому повинна була надати чіткі відповіді на поставлені питання, які не допускають двозначного трактування норми податкового законодавства.

Надана ж податкова консультація не відповідає передбаченим для неї законом критеріям та нею неможливо керуватися, оскільки відсутня будь-яка вказівка на спосіб дій, про роз`яснення якого просив платник податків - КП "Міськводоканал" СМР. Оскаржувана індивідуальна письмова податкова консультація не містить чітких відповідей на поставлені запитання та роз'яснень викладених у ній норм чинного законодавства.

Отже, в справах про визнання протиправною та скасування податкової консультації підлягають дослідженню обставини щодо: поставлених у зверненні платника податків про надання податкової консультації питань; викладених у податковій консультації відповідей; відповідності зазначених у податковій консультації висновків нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 20.02.2018 за результатом розгляду справи №813/2617/15.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив роз'яснення щодо практичного застосування норм ПК України з питань визначення обєкта оподаткування та алгоритму розрахунку податкових зобовязань з рентної плати за спеціальне використання води. Вісім питань, які просило роз'яснити КП "Тернопільводоканал", викладені вище.

Проте, надана Головним управління ДФС у Тернопільській області індивідуальна податкова консультація №2587/ІПК/19-00-12-02-28 від 13.06.2018 не містить висновків щодо поставлених позивачем питань, окрім питання вказаного у зверненні під номером два, що позивачем не оспорюється.

Послідовне цитування нормативних актів без конкретних, чітких відповідей на поставлені платником податків питання не можна вважати допомогою контролюючого органу, оскільки за фактичної відсутності висновків вона не придатна до практичного використання у діяльності платника податку.

З урахуванням викладеного вище, індивідуальна податкова консультація повинна виконувати свої функції щодо допомоги платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, та в жодному разі не може містити довільне тлумачення норм закону.

З приводу посилання відповідача на розяснення специфіки адміністрування рентної плати за спеціальне використання води листами від 19.01.2018 №579/7/99-99-12-03-04-17 та від 08.05.2018 №1388/4/99-99-12-02-03-03, суд відзначає, що вказані листи носять виключно розяснювальний характер, в той час як податкова консультація, зміст якої відповідає нормам чинного законодавства, є юридичним фактом, що є підставою для звільнення від відповідальності платника податку, який діяв у відповідності до наданих такою консультацією роз'яснень з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства.

За сукупністю наведених обставин, суд приходить до висновку, що індивідуальна податкова консультація №2587/ІПК/19-00-12-02-28 від 13.06.2018, яка не містить відповіді на усі поставлені у зверненні позивача питання, не відповідає встановленим у ч.2 ст.2 КАС України критеріями правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, порушує права та законні інтереси позивача, а отже є протиправною.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, у разі якщо платник не отримав у оскаржуваній податковій консультації роз'яснення застосування норми податкового законодавства, про яке просив, то порушене право платника на належне роз'яснення застосування податкового законодавства може бути забезпечене лише за умови скасування судом попередньої податкової консультації, внаслідок чого відповідач має надати нову податкову консультацію з урахуванням висновків суду з даного приводу.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Приймаючи рішення у даній справі, суд виходить із повноважень, визначених ч.2 ст.245 КАС України, де передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про скасування індивідуального акта, попередньо визнавши його протиправним.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

Таким чином, оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 1762,00 грн. згідно платіжного доручення №2164 від 22.11.2018 (а.с.4).

Керуючись ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов комунального підприємства "Тернопільводоканал" (місце знаходження: вул. Танцорова, 7 м. Тернопіль, 46006, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію №2587/ІПК/19-00-12-02-28 від 13 червня 2018 року надану Головним управлінням ДФС у Тернопільській області (місце знаходження, вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ).

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Тернопільській області (місце знаходження, вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ) в користь комунального підприємства "Тернопільводоканал" (місце знаходження: вул. Танцорова, 7 м. Тернопіль, 46006, ) 1762,00 гривні (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) сплаченого судового збору відповідно до платіжного доручення №2164 від 22 листопада 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Жук А.В.

копія вірна

Суддя Жук А.В.