Справа № 803/2400/14
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року ЛуцькСправа № 803/2400/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Шепталовій А.П.,

за участю представника позивача Кушнірука А.В.,

представника відповідача Сахарчука А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трієра Фудз" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.09.2014 № та № ,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Трієра Фудз" (далі - ТзОВ "Трієра Фудз", позивач) звернулося з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.09.2014 № та № .

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.08.2015 замінено Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Волинській області на Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, відповідач).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.11.2018 скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26.12.2014 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суд від 09.07.2015 у даній справі, а справу направлено на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду, до якого справа надійшла 03.01.2019.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 прийнято дану справу до провадження, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 10:30 год. 05.02.2019 (а.с. 2, т.2). У судовому засіданні 05.02.2019 оголошено перерву у розгляді справи до 10:30 год. 21.02.2019 у зв'язку з витребуванням доказів (а.с. 44, т.2) та 21.02.2019 оголошено перерву у розгляді справи з ініціативи суду до 12:45 год. 27.02.2019 (а.с. 81, т.2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в серпні 2014 року податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ "Трієра Фудз" з питань здійснення фінансово-господарських операцій із ТзОВ «Грант Тайм» за період з 01.07.2011 по 30.06.2014, за результатами якої складено акт від 29.08.2014 № 7469/03-18-22-02/37107417. В даному акті перевірки зроблено висновок про те, що господарські операції вчинені позивачем не мали реального змісту, а первинні документи не можуть братися до уваги, оскільки є такими, що формально складені.

Позивач зазначає, що податковий орган безпідставно виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 12.09.2014 № та № , оскільки виявлені в акті перевірки порушення не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам чинного законодавства.

При цьому звертає увагу на те, що відповідач не надав належної правової оцінки первинним документам, які підтверджують факт реального здійснення господарських операцій позивача з контрагентом, а також доказам, які пов'язані із господарською діяльністю ТзОВ "Трієра Фудз". Долучені до матеріалів справи документи, на думку позивача, повністю спростовують висновки відповідача про порушення податкового законодавства.

Враховуючи наведене просив позов задовольнити.

Представник відповідача у письмових запереченнях на позов від 17.12.2014 (а.с. 91-93, т.1), у відзиві (а.с. 6-8, т.2) позовним вимог не визнав та просив відмовити у його задоволенні з тих підстав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно у зв'язку із виявленими під час перевірки правопорушеннями, які зазначені в акті перевірки від 29.08.2014 № 7469/03-18-22-02/37107417.

Звертає увагу на те, що актом перевірки встановлено неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій з ТзОВ «Грант Тайм» та встановлено, що фінансово-господарські взаємовідносини між ТзОВ «Трієра Фудз» та ТзОВ «Грант Тайм» вчинено без фактичного здійснення господарської операції.

Вказує на те, що під час перевірки встановлено порушення заповнення первинних документів, зокрема, зафіксовано невідповідність даних, зазначених у видаткових накладних даним, зазначеним в актах приймання-передачі товару; відсутній журнал реєстрації довіреностей, що видавалися особі, яка отримувала товар; податкові накладні оформлені з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України); товар-транспортні накладні на перевезення товару не відповідають типовій формі їх заповнення, яка є обов'язковою, а також не відповідають вимогам, які визначені статтею 9 закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім цього, вказує на наявність ознак фіктивності контрагента позивача ТзОВ «Грант Тайм», посилаючись на показання його керівника щодо непричетності до діяльності вказаного товариства, що зафіксовано протоколом допиту від 01.04.2014.

З врахуванням наведеного просив в задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив (а.с. 27-29, т.2) представник позивача аргументи наведені відповідачем у відзиві на позов заперечує та зазначає, що у позивача наявні документи, які підтверджують наявність у нього складської, виробничої площі, виробничих потужностей, зокрема, договори оренди, продажу, експлуатаційний дозвіл для потужностей, а також документи на підтвердження подальшої реалізації придбаного товару.

Представник відповідача у запереченні на відповідь на відзив (а.с. 36-37, т.2) не погодився з доводами позивача з аналогічних підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник позивача у додаткових поясненнях (а.с. 42-43, т.2) посилаючись на практику Верховного Суду, зазначає, що факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень посадових осіб господарюючих суб'єктів в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Також сам факт наявності кримінального провадження, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та заявах по суті справи, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, наведених у відзиві на позов та просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Луцької ОДПІ на підставі наказу від 14.08.2014 № 1819 та направлення від 14.08.2014 № 002041 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ "Трієра Фудз" з питань здійснення фінансово-господарських операцій із ТзОВ "Грант Тайм" за період з 01.07.2011 по 30.06.2014, за результатами якої складено акт від 29.08.2014 № 7469/03-18-22-02/37107417 (а.с. 10-24, т.1), яким встановлено такі порушення:

- пунктів 44.1, 44.6, 44.7 статті 44, пунктів 138.1, 138.4, підпункту 138.10.3 пункту 138.10 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України, внаслідок чого ТзОВ "Трієра Фудз" занижено податок на прибуток по взаємовідносинах із ТзОВ "Грант Тайм" на загальну суму 220 625,00 грн., в т. ч. за 2012 рік на суму 80 500,00 грн., за 2013 рік на суму 140 125,00 грн.;

- пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України, внаслідок чого ТзОВ "Трієра Фудз" завищено податковий кредит по взаємовідносинах із ТзОВ "Грант Тайм" на загальну суму 245 667,00 грн., в т .ч. за жовтень 2012 року - 26 667,00 грн., за листопад 2012 року - 25000,00 грн., за грудень 2012 року - 25000 грн., за лютий 2013 року - 27667,00 грн., за травень 2013 року - 27667,00 грн., за червень 2013 року - 27667,00 грн., за серпень 2013 року - 28667,00 грн., за листопад 2013 року - 14333,00 грн., за грудень 2013 року - 21500,00 грн., за січень 2014 року - 21500,00 грн.

Позивач, не погодившись з висновками перевірки, викладеними в акті від 29.08.2014 № 7469/03-18-22-02/37107417, подав письмові заперечення, однак листом Луцька ОДПІ від 10.09.2014 №13245/10/03-18-22-02 повідомила, що висновки зазначені в акті перевірки відповідають вимогам чинного законодавства (а.с. 25-32, т.1).

В акті перевірки контролюючим органом констатовано відсутність факту реального здійснення господарської операції між ТзОВ "Трієра Фудз" та ТзОВ "Грант Тайм", оскільки в ході перевірки встановлено порушення заповнення первинних документів, зокрема, зафіксовано невідповідність даних, зазначених у видаткових накладних даним, зазначеним в актах приймання-передачі товару; відсутній журнал реєстрації довіреностей, що видавалися особі, яка отримувала товар; податкові накладні оформлені з порушенням вимог статті 201 ПК України; товар-транспортні накладні на перевезення товару не відповідають типовій формі їх заповнення, яка є обов'язковою, а також не відповідають вимогам, які визначені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також наявний протокол допиту керівника ТзОВ "Грант Тайм" ОСОБА_4 від 01.04.2014, відповідно до якого він дав показання, що у лютому 2013 року перереєстрував вказане підприємство за грошову винагороду та не мав наміру здійснювати господарську діяльність.

На підставі акту перевірки, 12.09.2014 Луцькою ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 275 781,25 грн., у тому числі: за основним платежем - 220 625,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 55 156,25 грн., та № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 307 085,00 грн., у тому числі: за основним платежем - 245 668,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 61 417,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України (тут і надалі - в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 138.1 статті 138 ПК України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу

Пунктом 138.4 статті 138 ПК України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 ПК України).

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, для формування податкового кредиту мають значення податкові накладні та інші первинні документи, які, виходячи з наведеного, видаються на підтвердження реально вчиненої операції. Однак, наявність податкових накладних є необхідною, але не безумовною підставою для отримання платником податку права на податковий кредит з податку на додану вартість.

Отже, наявність законодавчо визначених обставин для формування податкового кредиту, зокрема податкових накладних, виписаних платником податку, є обов'язковою, для визнання правомірності формування таких за умови, якщо відомості в таких документах відповідають дійсності, і якщо господарські операції мали реальний характер та придбані товари (роботи, послуги) використовувалися в господарській діяльності платника податку.

Так, статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частин першої - третьої статті 9 вказаного Закону бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як наслідок, господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції.

Як встановлено судом, передумовою для формування позивачем податкового кредиту та валових витрат за період, охоплений перевіркою, слугували правовідносини, що склалися у нього з ТзОВ «Грант Тайм».

З матеріалів справи вбачається, що 26.09.2012 між ТзОВ "Грант Тайм" (постачальник) та ТзОВ "Трієра Фудз" (покупець) було укладено договір поставки № 26/09-1, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у договорі, передати у власність покупця продукцію "крохмаль модифікований" в асортименті, а покупець зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у договорі, прийняти та оплатити товар. Відповідно до пункту 1.4 договору постачальник надає покупцю під час відвантаження товару необхідні документи, а саме: накладна, податкова накладна, копія сертифікату відповідності, копія гігієнічного висновку (а.с. 35-37, т.1).

Згідно з наданими видатковими накладними від 09.01.2014 № 5, від 03.12.2013 № 787, від 04.11.2013 № 726, від 30.08.2013 № 628, від 10.06.2013 № 748, від 10.04.2013 № 562, від 30.01.2013 № 424, від 18.12.2012 № 38-0000753, від 13.11.2012 № 38-0000625, від 27.09.2012 № 38-0000437, а також виписаними продавцем податковими накладними від 09.01.2014 № 1, від 03.12.2013 № 5, від 04.11.2013 № 7, від 30.08.2013 № 426, від 10.06.2013 № 29, від 10.04.2013 № 103, від 30.01.2013 № 424, від 18.12.2012 № 226, від 13.11.2012 № 69, від 27.09.2012 № 437 ТзОВ "Грант Тайм" поставлено ТзОВ "Трієра Фудз" крохмаль модифікований на загальну суму 1474000,00 грн., в тому числі ПДВ - 245666,70 грн.

У наданих видаткових накладних, отримувачем ТМЦ зазначено матеріально-відповідальних осіб ТзОВ "Трієра Фудз" ОСОБА_5 відповідно до довіреностей від 03.12.2013 № 22, від 04.11.2013 № 20, від 09.01.2014 № 1 та ОСОБА_6 відповідно до довіреностей від 30.08.2013 № 14, від 10.06.2013 № 11, від 10.04.2013 №5, від 30.01.2013 №2, від 18.12.2013 №60, від 26.09.2012 № 49 та від 13.11.2012 №55. Посаду отримувачів не зазначено. Журналу реєстрації довіреностей не надано.

В ході проведення перевірки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що податкові накладі містять арифметичні невідповідності, а саме: сума реалізації без ПДВ, сума ПДВ та сума реалізації з ПДВ не відповідає показникам зазначених в податкових накладних, зокрема, від 09.01.2014 № 1, від 03.12.2013 № 5, від 04.11.2013 № 7, від 30.08.2013 № 426, від 10.06.2013 № 29

На підтвердження факту придбання товару по видаткових накладних від 09.01.2014 № 5, від 03.12.2013 № 787, від 04.11.2013 № 726, від 30.08.2013 № 628, від 10.06.2013 № 748, від 10.04.2013 № 562, від 30.01.2013 № 424, від 18.12.2012 № 38-0000753, від 13.11.2012 № 38-0000625, від 27.09.2012 № 38-0000437 надано акти приймання-передачі товару № б/н від 2012-2014 років, які містять певні невідповідності.

Так, відповідно до акту приймання-передачі товару № б/н від 2013 року, продавець передав, а покупець прийняв товар по накладній від 04.11.2013 № 726, а саме: товар прийняв ОСОБА_6, проте у вказаній накладній зазначено, що товар прийняв ОСОБА_5 згідно з довіреністю від 04.11.2013 № 20 (а.с. 53, 55, т.1,); відповідно до акту приймання-передачі товару № б/н від 2013 року, продавець передав, а покупець прийняв товар по накладній від 03.12.2013 № 787, а саме: товар прийняв ОСОБА_6, проте у вказаній накладній зазначено, що товар прийняв ОСОБА_5 згідно з довіреністю від 03.12.2013 № 22 (а.с. 56, 58, т.1); відповідно до акту приймання-передачі товару № б/н від 2014 року, продавець передав, а покупець прийняв товар по накладній від 09.01.2014 № 5, а саме: товар прийняв ОСОБА_6, проте у вказаній накладній зазначено, що товар прийняв ОСОБА_5 згідно з довіреністю від 09.01.2014 № 1 (а.с. 59, 61, т.1).

Оплата за придбаний товар здійснювалась у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями від 27.09.2012 № 146, від 01.10.2012 № 147, від 13.11.2012 № 177, від 15.11.2012 № 180, від 18.12.2012 № 210, від 21.12.2012 № 217, від 30.01.2013 № 18, від 01.02.2013 № 22, від 10.04.2013 № 65, від 15.04.2013 № 66, від 10.06.2013 № 108, від 12.06.2013 № 110, від 30.08.2013 № 178, від 03.09.2013 № 183, від 05.11.2013 № 239, від 05.12.2013 № 266, від 09.01.2014 № 1, від 13.01.2014 № 4 (а.с. 68-85, т.1).

Як вбачається з витягу із картки ТзОВ "Трієра Фудз" по рахунку 23 за період з 06.08.2012 року по 30.06.2014 року, наявного в матеріалах справи, оприбуткування товару "крохмаль модифікований" відбувалося з рахунку 23 "Виробництво" на рахунок 201 "Кредит". У судовому засіданні представник позивача пояснив, що товар "крохмаль модифікований" використовувався підприємством для виробництва продукції - стабілізатор "Ніжність", виробництво якої здійснювалось за допомогою спеціального обладнання розташованого за адресою: Луцький район, с. Гірка Полонка, вулиця Горохівська, 63В. На підтвердження зазначених обставин надав договір оренди складської та виробничої площі від 01.10.2011 № 2-01/10/2011, укладений між ТзОВ "Троянда" та ТзОВ "Трієра Фудз", договір продажу від 30.08.2011 № 30082011, укладений між ТзОВ "Протеїн, Технології, Інгредієнти Україна" (продавець) та ТзОВ "Трієра Фудз" (покупець), відповідно до якого продавець передав у власність покупця змішувач СГ, паспорт на змішувач марки СГ, а також експлуатаційний дозвіл для потужностей (об'єктів з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів від 16.11.2011 № 45607/05/108.

На підтвердження факту подальшої реалізації продукції стабілізатор "Ніжність" позивач надав договір поставки від 01.11.2012 року № 01/11-2012, укладений між ТзОВ "Трієра Фудз" та ТзОВ "Лубенський молочний завод", договір поставки від 23.05.2011 року № 23/05-11, укладений між ТзОВ "Трієра Фудз" та ВАТ "Новатор", договір поставки від 11.08.2010 року № 11/08, укладений між ТзОВ "Трієра Фудз" та ВАТ "Ковельмолоко".

Відповідно до договору перевезення вантажу від 26.09.2012 (а.с. 129, т.1) укладеного між ТзОВ "Трієра Фудз" (відправник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 (перевізник), перевезення товару "крохмаль модифікований" здійснював перевізник, на підтвердження чого надано товарно-транспортні накладні від 27.09.2012, від 16.11.2012, від 18.12.2012, від 30.01.2013, від 10.04.2013, від 10.06.2013, від 30.06.2013, від 04.11.2013, від 03.12.2013, від 09.01.2014 (а.с. 39, 42, 45, 48, 51, 54, 57, 60, 63, 66, т.1).

Товарно-транспортні накладні не містять даних щодо змісту та обсягу господарської операції, одиниці виміру господарської операції, у них відсутній підпис та печатка перевізника про прийняття товару та не конкретизовано пункт навантаження та пункт розвантаження товару, що не заперечується і позивачем.

Вищевказані первинні документи підписані директором ТзОВ "Грант Тайм" ОСОБА_4

Проаналізувавши наведене, суд зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування сум витрат та податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Водночас наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв'язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування витрат та податкового кредиту, зокрема, це: непов'язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.

Аналіз реальності господарської діяльності здійснюється на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Проаналізувавши наведене, суд дійшов висновку, що долучені до матеріалів справи податкові, видаткові накладні, акти приймання-передачі товару, товарно-транспортні накладні не відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а саме: видаткові накладні не містять інформації про посаду отримувача товару; наявні арифметичні невідповідності у податкових накладних; товарно-транспортні накладні не містять даних щодо змісту та обсягу господарської операції, одиниці виміру господарської операції, у них відсутній підпис та печатка перевізника про прийняття товару та не конкретизовано пункт навантаження та пункт розвантаження товару.

Таким чином, вказані документи не є належними первинними документами, які б розкривали зміст операції та рух активів у процесі її здійснення та відповідно не можуть підтверджувати факт придбання, транспортування та подальше використання в господарській діяльності товарів від ТзОВ "Грант Тайм".

Суд звертає увагу і на те, що Луцькою ОДПІ було отримано від ДПІ у Шевченківському районі у м. Києві акт від 16.04.2014 № 1057/2659/22-02/38123047 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ "Грант Тайм" щодо підтвердження господарських відносин із постачальниками та покупцями за період з 01.02.2013 по 28.02.2014", в якому зазначено, що згідно ІАІС системи "Податковий блок" ТзОВ "Грант Тайм" станом на момент проведення перевірки має стан "9" - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Дата зміну стану 27.03.2014. Крім того, проведеним співробітниками оперативного управління ДПІ у Шевченківському районі у м. Києві відпрацюванням ризикового платника податків було встановлено, що ТзОВ "Грант Тайм" має ознаки фіктивності та зареєстровано на підставну особу ОСОБА_4, який перебуває на посаді директора вказаного підприємства з лютого 2013 року.

Під час опитування ОСОБА_4 (протокол допиту від 01.04.2014) встановлено, що останній не має відношення до діяльності підприємства та зареєстрував його за винагороду. Де знаходиться підприємство та чим займається не знає. На облік у податкових органах підприємство не ставив, свідоцтво платника податку на додану вартість та електронний ключ підпису звітних документів підприємства не отримував, довіреностей на вчинення дій від його імені в інтересах товариства не видавав, дозвіл отримання печаток не отримував, фінансово-господарської діяльності не здійснював, первинні документи бухгалтерського та податкового обліку не підписував.

В матеріалах справи знаходиться ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2015 у справі № 761/17926/15-к, за результатами розгляду клопотання прокурора Прокуратури м. Києва про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, відповідно до якої останнього звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності на підставі статті 49 КК України та закрито кримінальне провадження № 0000036 від 05.03.2014. Дана ухвала набрала законної сили (а.с. 60-63, т.2). У вказаній ухвалі зазначено про ті самі обставини, що і під час допиту ОСОБА_4 01.04.2014.

Також в матеріалах справи наявний вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.04.2017 у справі № 641/2195/17, яким визнано винним Особу-2 в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.212 КК України. Даний вирок набрав законної сили.

Із змісту вироку видно, що учасниками підконтрольного Особі-6, досудове розслідування стосовно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, структурного підрозділу злочинної організації Особи-1, досудове розслідування стосовно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, в період з 2009 року по 2014 рік створено та придбано понад 400 підприємств, як резидентів та нерезидентів для здійснення фіктивного підприємництва. Зокрема, до складу злочинної організації Особи-1, досудове розслідування стосовно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, входили суб'єкти підприємницької діяльності - резиденти, в тому числі і ТзОВ "Грант Тайм", , з якими мало взаємовідносини ТзОВ «Трієра Фудз».

Тобто, ТзОВ "Грант Тайм" створене саме для здійснення фіктивного підприємництва.

Відповідно до ч. 1 ст.205 КК України, фіктивним підприємництвом є створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

Так, у постанові від 16.01.2018 у справі №К/9901/1478/18 (2а-7075/12/2670) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду висловив правову позицію, яка полягає у тому, що статус фіктивного нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

У постанові від 06.03.2018 у справі №804/5444/16 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду висловив правову позицію, яка полягає у тому, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Одним із юридичних елементів дійсності правочину є його спрямування на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відповідно до частини п'ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу, що у податкових накладних від 09.01.2014 № 1, від 03.12.2013 № 5, від 04.11.2013 № 7, від 30.08.2013 № 426, від 10.06.2013 № 29, від 10.04.2013 № 103 наявний підпис керівника ТзОВ "Грант Тайм" ОСОБА_4, а видаткові накладні від 10.04.2013 № 562, від 10.06.2013 № 748, від 30.08.2013 № 628, від 04.11.2013 № 726, від 03.12.2013 № 787, від 09.01.2014 № 5 підписані зі сторони постачальника ТзОВ "Грант Тайм" ОСОБА_4, а від отримувача - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за відповідними довіреностями, посада яких не зазначена, наявні підписи та завірені печатками ТзОВ «Трієра Фудз».

Верховний Суд у постанові від 04.09.2018 по справі № 2а-8871/10/2670 наголосив, що податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Також, Верховний Суд у постанові від 28.08.2018 по справі № 810/3952/16 вказав, що наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів. Якщо господарська операція фактично не відбулася, первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для збільшення в податковому обліку сум валових витрат та (чи) податкового кредиту. При цьому, первинні документи, які виписані фіктивним підприємством, не можуть вважатися належно оформленими документами, що підтверджують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

При цьому суд враховує, що наявність у позивача первинних документів, оформлених з систематичним порушенням вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не може свідчити про фактичне здійснення та реальність вчинення господарських операцій. Встановлена перевіркою та судом відсутність реально вчиненої господарської операції вказує на юридичну дефектність відповідних первинних документів, з огляду на що такі документи не можуть бути законною підставою для формування податкового обліку платника податку.

Отже, проаналізувавши вищенаведене в сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не підтверджено фактичний рух товару від продавця до покупця.

Відтак, суд вважає, що позивачем не спростовано належними та допустимими доказами факти, викладені в акті перевірки, не підтверджено реальності здійснення господарських операцій щодо поставки товару від ТзОВ "Грант Тайм", а висновки податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність винесення податкових повідомлень-рішень від 12.09.2014 № та № , а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, в зв'язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243 ч.3, 245, 246, 295, 297, підпункту 15.5 пункту І розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Трієра Фудз" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.09.2014 № та № відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк

Повний текст рішення складено 04 березня 2019 року.