Справа № 480/308/19
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 р. Справа № 480/308/19

Сумський окружний адміністративний суд в особі судді Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Будильської сільської ради про визнання недостовірною інформації, визнання роботи виконкому незадовільною та скасування рішення в частині,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 просить суд:

1) визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності інформацію, яка викладена в поданні секретаря сільської ради на виконком 25.07.2018 "Про роботу виконкому Будильської сільської ради із зверненнями громадян", а саме: про те, що "... ведеться відповідна робота по вивченню та усуненню причин, що породжують скарги. Питання щодо звернень громадян знаходиться на контролі виконкому";

2) визнати незадовільною роботу виконкому Будильської сільської ради за 1 півріччя 2018 року та скасувати частину 2 рішення виконкому від 25.07.2018 № 69 в частині визнання його роботи із заявами та зверненнями громадян задовільною.

Свої вимоги мотивує тим, що виконком Будильської сільської ради прийняв рішення від 25.07.2018 № 69, яким визнав роботу виконкому сільради зі зверненнями громадян задовільною та доручив сільському голові Шкурку В.О. і надалі забезпечувати вимоги законодавства щодо розгляду звернень громадян. Але позивач з таким рішенням не погоджується та вважає, що наявність судових рішень доводить, що посадові особи сільради не виконали свої посадові обов'язки та порушили вимоги законодавства. Враховуючи те, що протягом 2015-2018 років виконком, у тому числі сільський голова та секретар, які вчинили і продовжують вчиняти чисельні порушення прав громадян, Конституції України, Закону України "Про звернення громадян", Закону України "Про доступ до публічної інформації", Закону України "Про місцеве самоврядування", ст. 60 Закону України "Про запобігання корупції", не виконують свої посадові обов'язки, порушують присягу, що підтверджено 22 рішеннями судів, а також те, що сільський голова не з'ясував та не усунув проблеми, що породжують чисельні скарги та судові рішення не на користь сільської ради, то є всі підстави вважати дії (бездіяльність) виконкому сільської ради за 1 півріччя 2018 року незадовільними, а тому рішення виконкому від 25.07.2018 № 69 підлягає скасуванню.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 31.01.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

25.02.2019 представник відповідача надіслав до суду відзив на позов (а.с. 28-29), у якому зазначив, що законом не передбачено такий спосіб захисту прав як визнання недостовірною інформації, викладеної в поданні секретаря сільської ради, та як і не визначено законом право суду визнавати роботу виконавчого комітету незадовільною. Законодавець передбачив обов'язок суду зобов'язати суб'єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього. Тому втручання вказаного органу виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Крім того, зазначив, що рішення виконавчого комітету від 25.07.2018 № 69 "Про роботу виконкому з заявами і зверненням громадян" прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, члени виконкому були проінформовані про роботу зі зверненнями, про всі рішення судів за позовом ОСОБА_1, та всі рішення судів виконані. У задоволенні позову просив відмовити.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що виконавчий комітет Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області прийняв рішення від 25.07.2018 № 69 "Про роботу виконкому з заявами і зверненнями громадян" (а.с. 5, 31), яке підписане в.о. сільського голови О.В. Сюсюрченко, та відповідно до якого вирішив:

1. Інформацію секретаря виконкому сільської ради Сюсюрченко О.В. "Про роботу із зверненнями громадян" прийняти до відома.

2. Роботу виконавчого комітету сільської ради з заявами і зверненнями громадян визнати задовільною.

3. Доручити сільському голові Шкурку В.О. і надалі забезпечувати вимоги законодавства щодо розгляду звернень громадян, здійснювати контроль за станом цієї роботи на підприємства, організаціях, установах незалежно від форм власності.

Позивач не погодився зі змістом вказаного рішення та звернувся з позовом до суду.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження зокрема, забезпечення вимог законодавства щодо розгляду звернень громадян, здійснення контролю за станом цієї роботи на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності.

Статтею 53 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що основною формою роботи виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є його засідання. Засідання виконавчого комітету скликаються відповідно сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті ради), а в разі його відсутності чи неможливості здійснення ним цієї функції - заступником сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (районної у місті ради - заступником голови ради) в міру необхідності, але не рідше одного разу на місяць і є правомочними, якщо в них беруть участь більше половини від загального складу виконавчого комітету.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський голова, зокрема організовує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань;

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" секретар сільської ради веде засідання ради та підписує її рішення у випадках, передбачених частиною шостою статті 46 цього Закону. Секретар сільської ради може за рішенням ради одночасно здійснювати повноваження секретаря виконавчого комітету відповідної ради.

Частиною 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Частиною 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи рішення виконавчого комітету Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області від 25.07.2018 № 69 (а.с. 31), пункт 2 якого оскаржує позивач, прийняте за результатами слухання про роботу виконкому Будильської сільської ради з заявами і зверненнями громадян (а.с. 6), яку доповідав секретар виконкому на засіданні виконавчого комітету сільської ради, яке оформлене протоколом засідання виконавчого комітету Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області від 25.07.2018 (а.с. 30). Рішення та протокол підписані О.В. Сюсюрченко, яка є секретарем виконкому та виконуючою обов'язки сільського голови. Тобто, рішення виконавчого комітету Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області від 25.07.2018 № 69 прийняте з дотриманням вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Крім того, суд зазначає, що згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

При цьому, пунктом 7 ч. 1 ст. 4 КАС України встановлено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, у кожному випадку порушення суб'єктом владних повноважень прав та свобод фізичних та юридичних осіб, за умови звернення останніх до суду, суд зобов'язаний перевірити такі рішення, дії чи бездіяльність на предмет дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, та у разі необхідності захистити право особи шляхом розгляду та вирішення адміністративної справи відповідно до вимог закону.

При цьому для захисту судом прав позивача необхідно встановити, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень завдали безпосередньої шкоди правам особи (позивача), тобто дії/бездіяльність повинні бути вчинені/не вчинені відносно конкретної особи, яка звернулась до суду. Крім того, такі рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень повинні породжувати для позивача певні негативні наслідки.

Саме за таких умов між суб'єктом владних повноважень та особою, що звернулась до суду виникають спірні правовідносини, які підлягають захисту адміністративним судом.

Позовну вимогу про визнання недостовірною інформації, викладеної в поданні секретаря сільради на виконком 25.07.2018 "Про роботу виконкому Будильської сільської ради із зверненнями громадян" суд вважає безпідставною, оскільки вказана інформація ніяким чином не порушує права, свободи та інтереси позивача та не породжує для позивача негативні наслідки.

Щодо позовної вимоги про визнання незадовільною роботи виконкому Будильської сільської ради за 1 півріччя 2018 року та скасування частини 2 рішення виконкому від 25.07.2018 № 69 в частині визнання його роботи із заявами та зверненнями громадян задовільною суд зазначає наступне.

Діяльність органу місцевого самоврядування аж ніяк не можна вважати оціночною, вона має конкретно юридичний характер наявності або відсутності в діях посадових осіб правопорушення (неправомірної поведінки, що порушує Конституцію, закони, права і свободи громадян, незабезпечення виконання повноважень). Факт наявності будь-якого правопорушення потребує доведення у встановленому законодавством порядку. Для кожної категорії правопорушень існує строго визначений законом порядок доведення вини і визнання особи винною у їх вчиненні.

Статті 73, 74 КАС України встановлюють правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд визнає, що позивач не надав докази порушення його прав інформацією, що викладена в поданні секретаря сільради, та рішенням виконкому Будильської сільської ради.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області про визнання недостовірною інформації, визнання роботи виконкому незадовільною та скасування рішення в частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал