Справа № 459/3021/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/4306/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської обл. від 08.11.2018р. про відмову у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання провести перерахунок пенсії за вислугу років (суддя суду І інстанції: Жураковський А.І., час та місце ухвалення судового рішення: 08.11.2018р., м.Червоноград Львівської обл.; дата складання повного тексту судового рішення: 08.11.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою Червоноградського міського суду Львівської обл. від 08.11.2018р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Львівській обл. про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання провести перерахунок пенсії за вислугу років (а.с.9-10).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач ОСОБА_1, який у апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про встановлення судового контролю (а.с.14-16).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судовими рішеннями підтверджено право позивача на перерахунок пенсії, при цьому сума заборгованості в розмірі 33705 грн. за період з 17.06.2016р. по 31.12.2017р. повинна бути виплачена на підставі судового рішення негайно, а не в 2020 році. На даний час судове рішення залишається невиконаним, при цьому відповідач помилково покликається на порядок здійснення спірних виплат, який передбачений постановою КМ України № 103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Окрім цього, під час прийняття спірної ухвали судом не враховані приписи ст.382 КАС України, яка надає право суду зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення. Також діючий КАС України не містить імперативної вказівки на можливість вирішення цього питання лише під час винесення рішення судом першої інстанції.

Відповідачем ГУ ПФ України у Львівській обл. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.46-59).

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як слідує із змісту оскаржуваної ухвали, підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду слугувало те, що відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Пленуму ВАС України № 3 від 13.03.2017р. «Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України» судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень-відповідачем у справі суд може встановити під час прийняття постанови у справі, а тому зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов'язок подати звіт.

Положеннями КАС України встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вирішення питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень можливе лише під час прийняття такого судового рішення, при цьому встановлення такого контролю є правом суду, а не його обов'язком, відтак відсутні правові підстави для задоволення поданої заяви.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції безпідставними і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 25.10.2018р. позивач ОСОБА_1 звернувся до місцевого загального суду із заявою, в якій просив встановити судовий контроль за виконанням постанови Червоноградського міського суду Львівської обл. від 11.12.2017р. у справі № 459/3021/17 та зобов'язати ГУ ПФ України у Львівській обл. подати до суду в місячний строк звіт про виконання постанови суду в справі № 459/3021/17 (а.с.1-2).

Із змісту вказаної заяви слідує, що постановою Червоноградського міського суду Львівської обл. від 11.12.2017р. в справі № 459/3021/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФ України у Львівській обл. задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФ України у Львівській обл. щодо непроведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016р. відповідно до Закону України № 900 від 23.12.2015р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови КМ України № 988 від 11.11.2015р. «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та довідки № 1771/Л-20/12.03-06 від 01.05.2017р. про грошове забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016р., яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Львівській обл.; зобов'язано пенсійний орган провести позивачу перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2016р., відповідно до Закону України № 900 від 23.12.2015р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови КМ України № 988 від 11.11.2015р. «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та довідки № 1771/Л-20/12.03-06 від 01.05.2017р. про грошове забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016р., яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Львівській обл., з урахуванням вже сплачених сум коштів.

Наведене рішення суду залишено без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018р. у справі № 876/579/18 та ухвалою Верховного Суду України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.05.2018р.

На виконання прийнятої постанови, судом видано 18.04.2018р. виконавчий лист, який разом із заявою від 27.04.2018р. скеровано позивачем до органу державної виконавчої служби із метою його примусового виконанням.

Постановою державного виконавця Галицького відділу ДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській обл. 16.07.2018р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56395881 з виконання виконавчого листа № 459/3021/17, виданого 18.04.2018р. Червоноградським міським судом Львівської обл.

17.07.2018р. Галицьким відділом ДВС м.Львова зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження супровідним листом № 13538 від 16.07.2018р. надіслано до боржника (відповідача) ГУ ПФ України у Львівській обл. для виконання.

Листом № 14470/03.29-15 від 26.07.2018р. ГУ ПФ України у Львівській обл. повідомлено про проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду, однак виплата коштів буде здійснена у майбутньому згідно постанови KM України № 103 від 21.02.2018р., при цьому остаточна виплата відбудеться у 2020 році без зазначення остаточної дати виплати боргу.

В подальшому, з метою відстрочення виконання рішення суду, ГУ ПФ України у Львівській обл. звернулося до суду із відповідною заявою.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 27.04.2018р. у справі № 459/3021/17 у задоволенні заяви ГУ ПФ України у Львівській обл. про відстрочення виконання постанови Червоноградського міського суду Львівської обл. від 11.12.2017р. відмовлено.

Відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2018р. у справі № 876/4299/18 апеляційну скаргу ГУ ПФ України у Львівській обл. на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської обл. від 27.04.2018р. про відстрочення виконання рішення у справі № 459/3021/17 повернуто скаржнику.

Згідно ухвали Верховного Суду України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.08.2018р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ПФ України у Львівській обл. на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2018р. у справі № 459/3021/17 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФ України у Львівській обл. про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Разом з тим, судом першої інстанції фактично не проведено розгляду заяви ОСОБА_1 по суті, ухвалу щодо поданої заяви винесено без повідомлення учасників справи, а також за відсутності представника органу державної виконавчої служби.

При цьому, судом помилково зазначено про процесуальну неможливість встановлення судового контролю після винесення судом першої інстанції постанови по справі.

Частиною 3 ст.3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч.ч.5, 6 ст.246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

4) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

У разі необхідності у резолютивній частині також вказується про:

1) порядок і строк виконання рішення;

2) надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення;

3) повернення судового збору;

4) призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат;

5) дату складення повного рішення суду.

Із змісту наведених норм слідує, що чинний процесуальний закон не містить обмежень щодо можливості встановлення судового контролю за виконанням рішення суду після винесення такого.

За таких умов питання встановлення судового контролю може бути вирішено судом, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, не лише під час прийняття судового рішення, яким вирішується спір по суті, але й після набрання таким рішенням законної сили.

При цьому, покликання на роз'яснення, що наведені у постанові Пленуму ВАС України № 3 від 13.03.2017р. «Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України», є хибними, оскільки такі торкаються попередньої редакції КАС України, яка діяла до 15.12.2017р.

Оцінюючи в сукупності вищезазначене, судом першої інстанції не наведено достатніх і вагомих підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1, розгляд такої заяви фактично не був проведений, через що оскаржувана ухвала суду не відповідає вимогам закону.

Оскільки судом першої інстанції фактично не проведено розгляду заяви ОСОБА_1 по суті (в матеріалах справи є відсутніми: копії судових рішень по справі, підтвердження наявності виконавчого провадження, відомості про стан примусового виконання судового рішення та наявність заборгованості перед позивачем), а також враховуючи, що розгляд заяви проведений без повідомлення учасників справи та за відсутності представника органу державної виконавчої служби, тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати спірну ухвалу і скерувати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, як винесена із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви про встановлення судового контролю в справі, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи (заяви).

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.ст.310, 312, ч.2 ст.313, п.4 ч.1 ст.320, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської обл. від 08.11.2018р. про відмову у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі № 459/3021/17 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
О. І. Довга
Дата складення повного судового рішення: 27.02.2019р.