Справа № 826/15514/18
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 лютого 2019 року № 826/15514/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Борсуковській А.О.,

за участю представників сторін:

представника позивача: Байди О.В.,

представника відповідача: Зайкіної К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Октава Фінанс" до Головного управління ДФС у м.Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Октава Фінанс" (, адреса: 01133, Київ, вул.Є.Коновальця, 36-В) (далі - позивач) до Головного управління ДФС у м.Києві (, адреса: 04116, Київ, вул.Шолуденка, 33/19) (далі - відповідач), у якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення № (форма "С") від 20.04.2018.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що фінансова компанія відображає облік операцій з готівкою (надходження та видачу) у касовій книзі, яка ведеться за місцезнаходженням позивача. Щоденно в кінці робочого дня касир підсумовує операції за день, виводить залишок готівки в касі на початок наступного дня і передає до бухгалтерії як звіт касира. Відтак, на думку позивача, необґрунтованим є посилання контролюючого органу на порушення позивачем вимог пункту 11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2018 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши на те, що під час перевірки товариства за адресою: пр-т Волі, 15 у м.Луцьку Волинської області, відсутня книга обліку розрахункових операцій вказаної господарської одиниці, водночас позивачем до перевірки надано книгу обліку розрахункових операцій на РРО № від 26.05.2017, зареєстрована в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Посадовими особами контролюючого органу 02.04.2018 проведено фактичну перевірку господарської одиниці - Пункт обміну валют №13 ТОВ "Фінансова компанія Октава Фінанс" за адресою: Луцьк, проспект Волі 15, за результатами якої складено акт №5381/03/20/14/39628794 від 05.04.2018.

У ході перевірки відповідачем встановлено не оприбуткування готівкових коштів у сумі 395 236,15 грн. в день їх фактичного надходження та в повній сумі в касу структурного підрозділу, а саме - пункту 11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148.

На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20.04.2018, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства у сфері регулювання обігу готівки у розмірі 1 976 180,75 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки та прийнятим на підставі них податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення, суд виходить з наступного.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України суб'єктами господарювання, а також окремі питання організації роботи з готівкою небанківськими фінансовими установами регламентується: Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного Банку України від 29.12.2017 № 148 (далі - Положення № 148).

Відповідно до пункту 1 Положення № 148, Положення розроблено відповідно до Закону України «Про Національний банк України» і визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі разом у тексті - суб'єкти господарювання), фізичними особами.

Згідно з пунктом 11 Положення № 148 готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі. Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. Оприбуткуванням готівки в касах фізичних осіб - підприємців, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх товарними чеками (квитанціями) і веденням книги обліку доходів і витрат (або книги обліку доходів), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у книзі обліку доходів і витрат (або книзі обліку доходів) на підставі товарних чеків (квитанцій). Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, а також у касах фізичних осіб - підприємців, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО без ведення касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень на підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків і їх підклеювання до відповідних сторінок КОРО / занесення даних розрахункових квитанцій до КОРО.

Суб'єкти господарювання, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО, використовують КОРО для: 1) підклеювання та зберігання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках КОРО; 2) здійснення операцій із розрахунковими квитанціями в разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії; 3) обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, перевірок конструкцій та програмного забезпечення РРО.

Пунктом 5 розділу ІІ Положення №148 встановлено, що суб'єкти господарювання здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Суб'єкти господарювання здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до підпункту 13 пункту 3 Положення №148 книга обліку - касова книга, книга обліку виданої та прийнятої старшим касиром готівки, книга обліку розрахункових операцій, книга обліку доходів і витрат / книга обліку доходів.

Згідно з пунктом 39 Положення №148 установи/підприємства відображають у касовій книзі усі надходження і видачу готівки в національній валюті (додаток 5). Кожна/кожне установа/підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів).

Відтак, обґрунтованими є доводи позивача відносно того, що підприємство веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою у національній валюті, записи у яку вносять за місцезнаходження фінансової компанії.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до пункту 40 Положення №148 касир здійснює записи в касовій книзі за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день не здійснюються. Касир щоденно в кінці робочого дня підсумовує операції за день, виводить залишок готівки в касі на початок наступного дня і передає до бухгалтерії як звіт касира другі примірники, що є відривною частиною аркуша касової книги (копію записів у касовій книзі за день), з прибутковими і видатковими касовими ордерами під підпис у касовій книзі. Готівка, видана за видатковими відомостями на виплати, пов'язані з оплатою праці, відображається в касовій книзі після закінчення строків цих виплат згідно з пунктом 18 розділу II цього Положення, а закриття вищезазначених документів та виписка відповідних видаткових касових ордерів здійснюються в порядку, визначеному в пункті 31 розділу III цього Положення.

Судом встановлено, що щоденно в кінці робочого дня касир підприємства підсумовує операції за день, виводить залишок готівки в касі на початок наступного дня і передає до бухгалтерії як звіт касира другі примірники, про що свідчать наявні у матеріалах справи виписки з касової книги позивача та звітні довідки про касові обороти за день і залишки цінностей (Волинське відділення №13).

При цьому, посилання відповідача на відсутність у відділенні касової книги, що є підставою для висновку про порушення позивачем вимог пункту 11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, є безпідставними, оскільки у відповідності до приписів пункту 39 Положення №148 підприємство веде одну книгу для обліку операцій з готівкою у національній валюті, записи у яку вносять за місцезнаходження фінансової компанії.

За таких обставин, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, щодо не забезпечення позивачем оприбуткування готівки в сумі 395 236,15 грн., а також доказів того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та законами України, тому позовні вимоги щодо визнання податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні, у відповідності до положень частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Октава Фінанс" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві № (форма "С") від 20.04.2018.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Октава Фінанс" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві, сплачений судовий збір у розмірі 29 642,71 грн. (двадцять дев'ять тисяч шістсот сорок дві гривні 71 копійка).

Стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Октава Фінанс" (, адреса: 01133, Київ, вул.Є.Коновальця, 36-В)

Боржник: Головне управління ДФС у м.Києві (, адреса: 04116, Київ, вул.Шолуденка, 33/19)

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 25.02.2019.

Суддя Є.В. Аблов