Справа № 805/3702/18-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року справа №805/3702/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Ястребової Л.В., Компанієць І.Д., секретаря судового засідання Кобець О.А., за участю представника позивача Маліновської А.А., представника відповідача Гламаздіна О.О., Біліченко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 р. у справі № 805/3702/18-а (головуючий І інстанції Буряк І. В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 14.02.2018 року №, №,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (надалі - позивач, ТОВ ЦЗФ "Курахівська") звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі - відповідач, ОВПП ДФС) в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.02.2018 №, № .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення рішення від 14.02.2018 року № про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у тому числі 38328,00 грн. за основним платежем та 9581,92 грн. штрафних фінансових санкцій; визнав протиправним та скасував податкове повідомлення рішення від 14.02.2018 року № про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток у тому числі за основним платежем 41394,00 грн. та 10039,40 грн. штрафних фінансових санкцій. В решті позовних вимог відмовив.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень від 14.02.2018 № , № , якими збільшено суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток, та нараховано штрафні санкції по взаємовідносинах з TOB «Ровенькиантрацит сервіс ЛТД», ТОВ «Астрей Груп», ТОВ «Орфей капітал» і ухвалити нове судове рішення в цій частині про задоволення позову. На думку апелянта, при винесені рішення, суд першої інстанції грубо порушив норми матеріального і процесуального права, не врахував усталену практику Верховного Суду, Верховного Суду України та практику Європейського суду з прав людини при застосуванні норм права в податкових спорах, не захистив права і інтереси платника податків, порушені в наслідок припущень з боку суб'єкта владних повноважень щодо здійснених господарських операцій. Суд першої інстанції під час розгляду справи не дослідив належним чином обставини справи та всі долучені позивачем на підтвердження своєї правової позиції докази, ще до початку розгляду справи по суті мав упереджене та необ'єктивне ставлення до контрагентів позивача, як до суб'єктів господарювання, які не можуть належним чином здійснювати господарську діяльність, про що зауважував у попередніх судових засіданнях, які, незважаючи на п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 229 КАС України, були проведені без фіксування технічними засобами, з огляду на що, неправильно застосував норми матеріального права, внаслідок чого прийнято незаконне та необґрунтоване рішення. Апелянтом зазначено, що підстави визнання судом таких операцій нереальними є такими, що не відповідають дійсності. Для виконання зазначених видів робіт контрагенти позивача TOB «Ровенькиантрацит сервіс ЛТД», ТОВ «Астрей Груп», ТОВ «Орфей капітал» мають ліцензії на виконання робіт підвищеної небезпеки, протягом всього строку виконання робіт були діючі дозволи Держгірпромнагляду, якими їм було надано право на виконання робіт підвищеної небезпеки. Апелянт зазначає, що на дати вчинення господарських операцій з позивачем, TOB «Ровенькиантрацит сервіс ЛТД», ТОВ «Астрей Груп», ТОВ «Орфей капітал» були наділені цивільною правоздатністю та дієздатністю, мали достатні трудові та технологічні ресурси - тобто могли виконувати права та обов'язки підрядника за договорами надання автотракторних послуг, якими, відповідно до законодавства, наділена юридична особа. Апелянт зауважує, що судова практика Верховного Суду захищає права позивача у спірній ситуації, адже не ставить в залежність наявність у контрагента ресурсів із правомірністю формування позивачем податкового кредиту. Виключно припущеннями є твердження суду першої інстанції про те, що матеріально-технічна база контрагентів та їх трудові ресурси не дозволяють в реальному часі виконувати заявлений обсяг робіт. Реальність спірних договорів була предметом розгляду в інших справах, рішення по яких було долучено до матеріалів справи, та які судом не було враховано з підстав не відношення до предмету справи. До інших періодів виконання контрагентами позивача робіт за цими договорами, а ні у відповідача, а ні у суду немає жодних зауважень та сумнівів щодо їх реальності. Крім того, судом неправильно здійснено розрахунок людино/годин в рішенні, адже суд виходив з 8-годинної та 11-годинної зміни працівників, у той час, як умовами договорів передбачено виконання робіт на породному відвалі цілодобово. Тобто, рішенням суду першої інстанції встановлено факт, що у контрагентів позивача станом на спірні періоди було достатньо працівників - водіїв, для виконання робіт на породному відвалі. Крім того, для розрахунку людино/годин використовуються спеціальні програми, розрахунок здійснено відповідачем власноруч за рахунок перемноження та розділення обсягу робіт за актами приймання-передачі на власно вибрану кількість годин виконання робіт. До того ж, відповідачем не спростована можливість залучення контрагентами інших працівників за цивільно-правовими договорами, договорами аутстафінгу та аутсорсінгу. Позивачем не долучено до матеріалів справи копії цих договорів, однак це обумовлено об'єктивними обставинами: діяльність контрагентів ТОВ «Астрей Груп», ТОВ «Орфей капітал» на дату отримання акту перевірки була припинена, а тому у позивача не було змоги запитати ці договори у контрагентів. TOB «Ровенькиантрацит сервіс ЛТД» використовуючи своє право відмовилось від надання таких документів. Твердження суду, що виконання послуг здійснювалось фактично працівниками позивача (доказів оренди персоналу позивачем не надано), спростовується штатним розписом позивача, в якому відсутні прізвища працівників, залучених до виконання робіт підрядниками - контрагентами позивача. Щодо ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3) апелянтом зазначено, що в листі ТОВ «Орфей капітал» та журналах проведення вхідного інструктажу з охорони праці, російською мовою зазначено працівників контрагентів «ОСОБА_5» без РНОКПП, апелянт вважає, що відповідач встановивши співпадіння навмисно зробив відповідний висновок, який у подальшому, без надання йому правової оцінки, підтримано судом. Суд першої інстанції не прийняв у якості доказів товарно-транспортні накладні, надані позивачем по господарських операціях з контрагентами. Суд першої інстанції, з огляду на положення наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, яким затверджено Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні дійшов до висновку, що товарно-транспортна накладна, при наданні автотранспортних послуг для здійснення господарських операції по формуванню породи на породному відвалі, є первинним документом, який заповнений неналежним чином, а отже не є належним доказом по справі. Апелянт зазначає, що товарно-транспортна накладна ніяким чином не відображається у бухгалтерському обліку, а тому не є первинним документом у розумінні вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» при здійсненні підрядних робіт. Первинним документом по підрядних операціях є податкові накладні, акти приймання-здачі виконаних робіт. Крім того, обов'язок щодо наявності товарно-транспортної накладної покладено на перевізника та його водія. Спірні господарські операції стосуються роботи автотракторної техніки на породному відвалі, отже, товарно-транспортні накладні при наданні контрагентом позивачу послуг автотракторної техніки виписуються та оформлюються виключно з метою підтвердження роботи автотракторної техніки на породному відвалі позивача, з огляду на те, що немає ні відправника, ні одержувача. При цьому з огляду на викладене вище, товарно- транспортні накладні при здійснені підрядних робіт, коли відсутнє перевезення вантажу (товару) не можуть вважатись первинними документами, обов'язковими до заповнення. Зазначене підтверджено Міністерством доходів і зборів Україні в листі від 19.09.2013 р. №11569/6/99-99-22-01-03-15/1128. Крім того, необґрунтованість позбавлення позивача права на податковий кредит з підстав неправильності заповнення товарно-транспортних накладних підтверджена і усталеною практикою Верховного Суду. Позивачем, як добросовісним платником податків, якій діяв чесно при здійсненні господарської операції із контрагентом, надано всі документи, запитувані відповідною посадовою особою. Вироку у вказаному судом та відповідачем кримінальному проваджені відносно контрагента позивача немає, посадових осіб позивача не звинувачено в отриманні податкової вигоди. Судом першої інстанції, з огляду на відсутність спору між сторонами щодо достатності переліку документів, які надавались до перевірки, не враховано судову практику Верховного Суду, викладену ним у постанові від 18.01.2018 у справі № 2а-44807/09/1670, де Верховний Суд сформулював висновок, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних у яких установлена судом. Для отримання позитивного економічно результату господарської діяльності, позивач повинен належним чином організувати як процес збагачення вугілля, так і процес розміщення відходів вуглезбагачення на породному відвалі. Спірні господарські операції позитивно вплинули і на загальні фінансові результати господарської діяльності та зумовили зменшення розміру збитку платника податків. Отже, спрямованість операції на отримання прибутку призвела до реального його отримання та зменшення збитковості вуглепереробного підприємства. Крім того, апелянт зазначив, що визнання угод недійсними або нечинними знаходиться за межами компетенції податкового органу, що підтверджується правовим висновком у постанові Верховного Суду від 25.05.2018 року по справі N9 820/5839/13-а. Суд не прийняв до уваги, що відповідачем проведено перевірку саме позивача, натомість в акті перевірки відповідач досліджує виключно порядок здійснення господарської діяльності, наявність трудових та технічних ресурсів, дотримання податкової та трудової дисципліни контрагентів. Апелянт зауважує, що за практикою Верховного Суду, висновки, викладені у акті, є відображенням дій податкових інспекторів і не породжують правових наслідків для платника податків, а інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу. Апелянт зазначає, що відповідач у розрахунку донарахувань з податку на прибуток використав вартість послуг з податком на додану вартість, що значно завищило їх показники. Бухгалтером позивача було зроблено таблицю про донарахування, здійснені відповідачем за спірним актом перевірки на підставі якого винесено спірні податкові повідомлення-рішення, які частково скасовано судом першої інстанції, за якими, сума здійснених в акті перевірки донарахувань з податку на прибуток прорахована відповідачем з податком на додану вартість, у той час як необхідно враховувати зобов'язання без податку на додану вартість у відповідності до п. п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України. Розбіжності з податку на прибуток склали - 483 980,1496 грн., розбіжності з нарахованих штрафних санкцій -110 498,1983 грн., всього розбіжності - 594 478,3479 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, також подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог в цій частині. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказане рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянтом зазначено, що зафіксовані в акті перевірки факти щодо обставин та умов діяльності ТОВ «Альянс Опт-Трейд» та ТОВ «Берінг», як суб'єктів господарської діяльності, а саме, відсутність за місцезнаходженням ТОВ «Альянс Опт-Трейд», маніпулювання податковою звітністю з метою несплати ПДВ до бюджету ТОВ «Альянс Опт-Трейд» та недостовірність (дефектності) первинних документів (ТТН, податкової накладної) по ТОВ «Альянс Опт-Трейд» та ТОВ «Берінг» в сукупності свідчать про декларування позивачем результатів взаємовідносин по операціям отримання ТМЦ від ТОВ «Альянс Опт-Трейд» та ТОВ «Берінг» за документами, які не мають силу юридично значимих, та відповідно не підтверджують реальність отримання ТМЦ саме від цього постачальника, що дозволяє зробити висновок про відсутність реального настання правових наслідків за такими операціями. Перевіркою не встановлено реальне джерело походження товарів, які реалізувались ТОВ «Альянс Опт-Трейд» та ТОВ «Берінг» не є виробником та/або імпортером товарів, які реалізували позивачу, придбання товарів здійснювалось у інших суб'єктів господарювання , які не придбали аналогічну продукцію.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечував, доводи апеляційної скарги позивача підтримав.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечували, доводи апеляційної скарги відповідача підтримали.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" зареєстроване в якості юридичної особи, перебуває на обліку як платник податків у Мар'їнській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області ДФС (а.с.35 т.1).

На підставі наказу Офісу ВПП ДФС від 12.12.2017 №2806 Дніпропетровським управлінням Офісу ВПП ДФС проведено позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" вимог податкового законодавства України по проведеним фінансово-господарським операціям із: ТОВ "ЛІДЕР-МЕГАПЛЮС", за жовтень 2014 - травень 2015 року, ТОВ "БЕРІНГ" за січень 2015 року, ТОВ "РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ СЕРВІС ЛТД" за грудень 2015 року та січень 2016 року, ТОВ "АЛЬЯНС ОПТ-ТРЕЙД" за грудень 2015 року, січень 2016 року, березень-травень, серпень, вересень 2016, ТОВ "АСТРЕЙ ГРУПП" за жовтень 2016 - січень 2017 року, ТОВ "ОРФЕЙ КАПІТА" за лютий, травень 2017 року, ТОВ "НВП МЕГАТЕКС" за 2014 рік, ТОВ "ПРОМИСЛОВА ГРУПА АДС" за 2014 рік, ПМП ДОНБАСС-95" за 2014 рік, ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК СВІТЛОТЕХНІКА" за 2014 рік з урахуванням подальших звітних періодів, в яких здійснено декларування господарських операцій зазначених періодів та вимог ст. 102 ПК України.

За результатами вказаної перевірки складено Акт від 22.01.2018 № 10/28-10-46-09/33959754 (а.с.36-63 т.1). За результатами проведеної перевірки встановлено:

- порушення п. "а" п. 198.1, п.198.3 ст. 198, п.201.10 ст.201, п.200.1, п.200.4 ст.200 з урахуванням норм п.44.1 ст. 44 ПК України ТОВ "ЦЗФ "Курахівська", завищено податковий кредит всього у сумі 2688777, 00 грн., у тому числі за січень 2015 року у сумі 1145 грн., грудень 2015 року, у сумі 234 342 грн., січень 2016 року у сумі 180074 грн., серпень 2016 року у сумі 250 грн., вересень 2016 року у сумі 36933 грн., жовтень 2016 у сумі 422583 грн., листопад 2016 року у сумі 365835 грн., грудень 2016 року у сумі 380687 грн., січень 2017 року у сумі 332 791 грн., лютий 2017 року у сумі 310147 грн., травень 2017 року у сумі 423990 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість (надалі - ПДВ), що підлягає сплаті до бюджету у загальному розмірі 2688777 грн.

- порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України (в редакції, чинній на момент порушення) з врахуванням пп. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14, п.44.1 ст.44 ПК України та абз.2, 5 ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст.. 4 ч. 1, 2, 3, 5 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п 1.2, пп.2.1, 2.2, 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", абз. 2 розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1992 №291, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за № 893/4186, внаслідок неправомірного заниження фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності та відповідно об'єкту оподаткування податком на прибуток в податкових деклараціях в загальній сумі 2903880 грн. у тому числі: за 2015 рік - 254326 грн., за 1 квартал 2016 року - 194480 грн., за три квартали 2016 року - 40 157 грн., за 2016 рік - 1262634 грн., за 1 квартал 2017 року - 694373 грн., за півріччя 2017 року у сумі 457 910 грн.

Офісом ВПП ДФС на підставі вказаних висновків акта від 22.01.2018 року прийнято податкові повідомлення-рішення від 14.02.2018:

-№ , яким встановлено порушення п. "а" п. 198.1, п.198.3 ст. 198, п.201.10 ст.201, п.200.1, п.200.4 ст.200 з урахуванням норм п.44.1 ст. 44 ПК України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі абз. 1,2 п.123.1 ст.123 ПК України, у зв'язку із чим згідно пп.54.3.2 п.54.3 ст. 54, п.58.1 ст.58 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 3 360 971,25 грн., у тому числі за основним платежем 2 688 777 та 672 194,25 грн. - штрафних (фінансових) санкцій (а.с.72 т.1).

-№ , яким встановлено порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.14.1.13 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст. 44 ПК України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі абз. 1,2 п.123.1 ст.123 ПК України, у зв'язку із чим згідно пп.54.3.2 п.54.3 ст. 54, п.58.1 ст.58 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 3 566 268, 50 грн., у тому числі за основним платежем - 2 903 880 грн. та 662 388,5 грн. штрафних (фінансових) санкцій (а.с.73 т.1).

Позивач, не погоджуючись із висновками Акта перевірки від 22.01.2018 звернувся до відповідача із запереченнями від 06.02.2018 б/н, в яких просив визнати протиправними та такими, що є недостатніми для винесення податкового повідомлення-рішення висновки, викладені в Акті перевірки від 22.02.2018 № 10/28-10-46-09/33959754, скласти довідку про відсутність порушень з боку ТОВ "ЦЗФ Курахівська" за результатами перевірки (а.с.64-70 т1.).

Відповідач листом від 12.02.2018 № 6653/10/28-10-46-09-11 надав відповідь на вказані заперечення до акта перевірки, де зазначено, що висновок, викладений у акті перевірки відповідає вимогам чинного законодавства, а доводи, наведені у запереченнях не можуть бути підставою для його перегляду.

ДФС України за результатами адміністративного оскарження податкових повідомлень рішень від 14.02.2018 № , № , прийнято рішення про результати розгляду скарги від 26.04.2018 № 14702/6/99-99-11-01-02-25, яким залишено без змін вказані податкові повідомлення рішення , а скаргу - без задоволення (а.с.76-86 т.1).

Відмовляючи в частині позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що операції з надання послуг автотракторної техніки ТОВ "Орфей капітал", ТОВ "Астрей групп", ТОВ "Ровенькиантрацит Сервіс ЛТД", саме переліченими суб'єктами господарювання не надавались.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, наявні в матеріалах справи, підтверджують правомірність формування податкового кредиту та податкового зобов'язання з податку на прибуток за операціями з постачання ТМЦ з ТОВ "Берінг" та ТОВ "Алянс ОПТ Трейд".

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до положень підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно 14.1.13 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Підпунктами 16.1.2 , 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 вказаного Кодексу встановлено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов'язком є обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Згідно з пунктом 44.1, 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об'єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Згідно пп. 134.1.1 п.134.1 статті 134 Податкового кодексу України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

За п.135.1 статті 135 Податкового кодексу України, базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно п. 189.1 статті 189 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до положень підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг;.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

В пункті 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 зазначеного Кодексу, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз наведених норм свідчить, що необхідною умовою виникнення права платника податку на формування об'єкту оподаткування податком на прибуток для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг, робіт) сум ПДВ до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняють реальні зміни майнового стану платника податків.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) (у редакції на час виникнення правовідносин), бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; внутрішньогосподарський (управлінський) облік - система обробки та підготовки інформації про діяльність підприємства для внутрішніх користувачів у процесі управління підприємством; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

За частиною 1 та 2 статті 3 Закону № 996-XIV, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Інформація, яка міститься в документах первинного обліку, в силу норми частини 2 статті 3 Закону № 996-XIV, є підставою для податкового обліку лише за умови, що вона відповідає дійсності.

Відповідно до частини 1 статі 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пунктів 1.2, 2.1, 2.2, 2.4, 2.5, 2.14, 2.15 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року (далі - Положення № 88), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення. Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи). Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи. Первинні документи підлягають обов'язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув'язка окремих показників.

Отже, для підтвердження наявності підстав для виникнення права платника податку на формування об'єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, необхідні первинні документи (платіжні доручення, податкові накладні, акти виконаних робіт тощо), оформлені відповідно до вимог Закону № 996-XIV.

Таким чином, зменшення бази оподаткування ПДВ на суму понесених витрат по сплаті (нарахуванню) ПДВ у ціні придбаних товарів (робіт, послуг), здійснюється з сукупністю таких обставин, як реальність виконання господарської операції та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), що містять достовірні відомості про обсяг, зміст господарської операції та її учасників і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі виконання операції.

У зв'язку з наведеним, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено.

Між ТОВ "Берінг" та ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" укладено договір постачання від 17.09.2014 № 178-09/14 (а.с.143-148- т.3).

Предметом договору є купівля продукції та/або обладнання виробничо-технічного призначення. Умовами договору передбачено, що постачальник зобов'язаний разом із продукцією надати технічну документацію. Згідно умов договору поставка здійснюється на умовах DDP с. Вовчанка.

Виконання договору підтверджено: специфікаціями; гарантійним листом ТОВ "Берінг" щодо підтвердження якості продукції та визнання придатною для експлуатації за призначенням; сертифікатами відповідності; листом ДП "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" щодо неналежності товарів до діючого "Переліку продукції що підлягає обов'язковій сертифікації" станом на 10.12.2013; сертифікатом якості ПАО "Запоріжабразив"; сертифікатом якості ПАО "Чернігівський інструментальний завод"; сертифікатом відповідності виданий Держстандартом України ТОВ ЗАТ "Продмаш-Технологія"; видатковими накладними; податковими накладними; експрес накладними "Нова пошта"; подорожнім листом; заправною відомістю; прибуткові ордера; картками складського обліку; книгами довіреностей; накладними-вимогами (щодо внутрішнього використання ТМЦ, отриманих від ТОВ "Берінг" ТОВ "ЦЗФ "Курахівська"); відомостями обліку видачі (повернення) спецодягу, спецвзуття, та запобіжних пристроїв, платіжними дорученням; актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2018 - 28.02.2018 (а.с. 149 - 212 т. 3)

Суми податку за договором включені до складу податкового кредиту за січень 2015 у розмірі 1144,7, податкова декларація з ПДВ за січень 2015 року (вх.19.02.2015 № , з урахуванням уточнюючої (вх.від 26.03.2015 №).

Між ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" та ТОВ "Альянс Опт-трейд" укладено договори постачання від 23.03.2016 № 32-03/16, від 14.09.2016 № 93-09/16 та додаткові угоди до них (а.с.133-144, 191-201 т.8, 41-54 т.11).

Предметом договорів є купівля продукції та/або виробничого обладнання. Умовами договору передбачено зобов'язання постачальника надати покупцю всю технічну документацію та відповідні товаросупровідні документи (залізнодорожні/товарно-транспорті накладні). Відсутність товаросупровідної документації є підставою для відмови у прийнятті товару (п. 4.4 вказаних договорів). Поставка продукції здійснюється на умовах DDP - згідно "Інкотермс-2010".

Виконання договорів підтверджують: специфікації; видаткові накладні; податкові накладні; приходні ордери; картки складського обліку; накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів зі складу; відомості обліку видачі (повернення) спец. одягу, спец взуття, запобіжних пристроїв; товарно-транспортні накладні; наряди на виконання ремонтних робіт; Акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) необоротних активі; акти приймання здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів; акти обліку використаних матеріалів та їх списання; платіжні доручення; книга довіреностей; акт звірки взаємних розрахунків (а.с.145 - 250 т. 8, а.с. 1-250 т. 9, 1-250 т. 10, а.с. 1-40, 55-100 т. 11, 105-108 т.17)

ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" укладено договір підряду від 15.03.2013 № 78-03/13 з Дочірнім підприємством "Ровенькиантрацит сервіс" ТОВ "Антрацитсервіс" про надання послуг (а.с.126-129 т.5).

За угодою про передачу прав та обов'язків від 16.06.2014 до договору від 15.03.2013 №78-03/13, Дочірнє підприємство "Ровенькиантрацит сервіс" ТОВ "Антрацитсервіс" передає, а ТОВ "Ровенькиантрацит сервіс ЛТД" приймає всі права та обов'язки за договором від 15.03.2013 №78-03/13.

Предметом договорів є виконання робіт складування вугільної складової в бурти, планування технологічної породи на відвалі, відсипка і планування дороги і породного відвалу горілої породи, а також виконання разових робіт згідно технічного завдання. Крім того, ущільнення породи прищепними катками на пневмоколісному ходу, розробка ґрунту з навантаженням на автомобілі-самоскиди. За умовами договору, підрядник зобов'язується виконувати роботи цілодобово.

Виконання договорів за грудень 2015 року та січень 2016 року підтверджують: платіжні доручення; акти виконаних робіт; довідки про вартість виконаних робіт та витрат; калькуляції витрат; акти приймання виконаних робіт; довідки про вартість виконаних будівельних робіт; листи про надання дозволів на допуск техніки та працівників до виконання робіт; журнали вхідного інструктажу з охорони праці; дозвільні документи контрагентів; договори оренди матеріально- технічних ресурсів; фотографічні зображення процесу виконання робіт; довідка про переробку обсягів рядового вугілля за 2015-2017 р. р.; товарно-транспортні накладні; щоденні відомості роботи техніки; ліцензії; дозволи та реєстри дозвільних документів; податковими накладними (а.с.130-250 т.5, 1-250 т.6, 1-250 т.7, 1-131 т.8, 66-99, 103 т.17).

Сума ПДВ за податковими накладними за вказаним договором включено позивачем до податкового кредиту грудня 2015 року у розмірі 234 342, 11 грн. та січня 2016 року у розмірі 180 073,78 грн. всього на суму податку - 414 415,89 грн.

Матеріали справи містять дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, виданий Територіальним управлінням Держгірпромнагляду в Донецькій області від 20.05.2014 №1182.14.14 (а.с.23 т.17)

Також, підприємство має ліцензії на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: Ліцензію АЕ 016112 зі строком дії з 16.01.2015 до 18.07.2019 Зміна даних ліцензії (Господарська діяльність пов'язана зі створенням об'єктів архітектури), видана Державною ахітектурно-будівельною інспекцією України; Ліцензію АЕ 011877 зі строком дії з 11.07.2014 до 18.07.2019 (Господарська діяльність пов'язана зі створенням об'єктів архітектури), видана Державна ахітектурно-будівельна інспекція України; Ліцензію АЕ000204 зі строком дії з 18.12.2012 до 15.01.2016 (Господарська діяльність пов'язана зі створенням об'єктів архітектури), видана Державною ахітектурно-будівельною інспекцією України

Крім того, щодо контрагента ТОВ "Ровенькиантрацит Сервіс ЛТД" судом першої інстанції та відповідачем було встановлено наступне.

ТОВ "Ровенькиантрацит Сервіс ЛТД" (орендар) укладено договір оренди основних засобів від 01.01.2015 № 40-ДУ-ДА, договір оренди нежитлового приміщення та споруд від 01.01.2015 № 3 з Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Добропільська ЦОФ" (орендодавець).

ТОВ "Ровенькиантрацит Сервіс ЛТД" (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення від 17.06.2014 № 03-А з ТОВ "Моспінське вуглепереробне підприємство" (орендодавець).

ТОВ "Ровенькиантрацит Сервіс ЛТД" (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення і споруд від 03.08.2015 № б/н з Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Октябрська ЦОФ" (орендодавець).

ТОВ "Ровенькиантрацит Сервіс ЛТД" (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення і споруд від 03.08.2015 № 96-ЦО-ДЦ з Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Октябрська ЦОФ".(орендодавець).

ТОВ "Ровенькиантрацит Сервіс ЛТД" (орендар) укладено договір оренди майна - паливнороздавальну колонку ТРК "Шельф-100-1В" від 29.06.2015 № 87-07/15 з ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" (орендодавець).

За фінансовим звітом суб'єкта малого підприємництва ТОВ "Ровенькиантрацит сервіс ЛТД", а саме Балансу на 31.12.2015 року та Балансу на 31.03.2016 року, в рядку "основні засоби" код рядка 1010 вартість на початок періоду 1,000 грн., на кінець звітного періоду 1,000 грн., "первісна вартість" код рядка 1011 на початок періоду 2,000 грн., на кінець звітного періоду 2,000 грн., "знос" рядок 1012 на початок періоду ( -1,000 грн)., на кінець звітного періоду - (-1,000) грн.

Згідно даних податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з нах податку за звітний період 1 квартал 2015 року працювало за трудовими договорами (контрактами) 31 осіб, працювало за цивільно-правовими договорами - 0.

Згідно даних податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з податку за звітний період 4 квартал 2015 року працювало за трудовими договорами (контрактами) 39, працювало за цивільно-правовими договорами - 0. Протягом вказаного періоду звільнено 26 осіб залишились працювати 13.

Між ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" та ТОВ "Астрей групп" () укладено договір підряду від 12.08.2016 №81-08/16 (а.с.214-218 т.3).

Відповідно пп. 1.1 предметом договору є виконання робіт складування вугільної складової в бурти, планування технологічної породи на відвалі, висипка і планування дороги і породного відвалу горілої породи, а також виконання разових робіт згідно Технічного завдання. Також ущільнення породи прищепними катками на пневмоколісному ходу, розробка ґрунту з навантаженням на автомобілі самоскиди. Пунктом 3 договору передбачено, що роботи виконуються підрядником самостійно або із залученням третіх осіб, Залучення третіх осіб можливе лише за письмової згоди замовника. За умовами договору, підрядник зобов'язується виконувати роботи цілодобово.

Виконання договорів за жовтень-грудень 2016 року та січень 2017 року підтверджують: податковими накладними; платіжними дорученнями; акти виконаних робіт; довідки про вартість виконаних робіт та витрат; калькуляція витрат; акти приймання виконаних будівельних робіт; довідки про вартість виконаних робіт; листи про надання дозволів на допуск техніки та працівників до виконання робіт; журнали вхідного інструктажу з охорони праці; дозвільні документи контрагентів; договори оренди матеріально- технічних ресурсів; фотографічні зображення процесу виконання робіт; довідку про переробку обсягів рядового вугілля за 2015-2017 р. р.; товарно-транспортні накладні; щоденні відомості роботи техніки; ліцензії; дозволи та реєстри дозвільних документів (а.с.219-250 т.3, а.с.1-250 т.4, а.с.1-124 т.5, 66-101, 104 т.17).

Матеріали справи містять дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки № 0017.16.32, виданий Територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Київській області та м. Києві від 17.02.2016.

Також, підприємство має ліцензії на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: Ліцензію зі строком дії з 05.01.2017 до 06.01.2019 (Господарська діяльність пов'язана зі створенням об'єктів архітектури), видана Державною ахітектурно-будівельною інспекцією України; Ліцензію 0017.16.32 зі строком дії з 17.02.2016 до 17.02.2021 (Роботи в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах, бункерах, камерах, колекторах, замкнутому просторі (ємностях, боксах, топках, трубопроводах), видана територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Київської області і м. Києва; Ліцензію зі строком дії з 24.12.2015 до 06.01.2019 (Господарська діяльність пов'язана зі створенням об'єктів архітектури), видана Державною ахітектурно-будівельною інспекцією України.

Суми податку на додану вартість за податковими накладними по вказаному договору включені до податкового кредиту у жовтні-грудні 2016 року та січні 2017 року всього на суму ПДВ 1 506 492,39 (дані наведені у таблиці арк. 27 акта від 22.01.2018).

Крім того, щодо контрагента ТОВ "Астрей групп" судом першої інстанції та відповідачем було встановлено наступне.

ТОВ "Астрей Групп" (орендар) укладено договір оренди основних засобів (згідно переліку визначеного в Акті приймання-передавання) від 20.09.2016 № 20-09/2016 з ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля".

ТОВ "Астрей Групп" (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення (згідно переліку визначеного в Акті приймання-передавання) від 01.02.2016 № 29-А з ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля".

ТОВ "Астрей Групп" (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення (згідно переліку визначеного в Акті приймання-передавання) від 30.12.2016 № 29-А з ТОВ "Моспінське вуглепереробне підприємство".

ТОВ "Астрей Групп" (орендар) укладено договір оренди майна - паливнороздавальної колонки ТРК "Шельф-100-1В" від 01.03.2016 № 24-03/16 з ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" (орендодавець).

Послуги паливно-роздавальної колонки ТРК "Шельф-100-1В" від 01.03.2016 № 24-03/16 з ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" ТОВ "Астрей групп" придбавались у жовтня-грудні 2016, січні 2017 на загальну суму 1913,7 грн.

Крім того, відповідно до фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва ТОВ "Астрей групп", а саме Балансу на 31.12.2016 року, в рядку "основні засоби" код рядка 1010 вартість на початок періоду 0 грн., на кінець звітного періоду 0 грн., "первісна вартість" код рядка 1011 на початок періоду та на кінець звітного періоду данні відсутні "знос" рядок 1012 на початок періоду та на кінець звітного періоду - дані відсутні. У розділі ІІІ "Поточні зобов'язання" рядок 1615 "поточна кредиторська заборгованість" за товари, роботи, послуги" дані відсутні. Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва ТОВ "Астрей групп" за І квартал 2017 року не надано. Податкова звітність, починаючи з червня 2017 року підприємством не надається.

Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку звітний період 4 квартал 2016 року працювало за трудовими договорами 7 осіб, працювало за цивільно-правовими договорами 0. Протягом вказаного періоду звільнена 1 особа.

Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку звітний період 1 квартал 2017 року працювало за трудовими договорами 6 осіб, працювало за цивільно-правовими договорами 0. Протягом вказаного періоду звільнено 5 осіб.

Між ТОВ "ЦЗФ Курахівська" та ТОВ "Орфей капітал" () укладено договори підряду від 01.02.2017 № 42-02/17, від 01.02.2017 № 43-02/17, від 15.02.2017 № 52-02/17, від 01.03.2017 № 481-ЦК-ДЦ з ТОВ "Орфей капітал" про надання послуг (а.с.103-108, 171-176, 233-238 т.11).

Відповідно пп. 1.1 предметом договору є виконання робіт складування вугільної складової в бурти, планування технологічної породи на відвалі, висипка і планування дороги і породного відвалу горілої породи, а також виконання разових робіт згідно Технічного завдання. Також ущільнення породи прищепними катками на пневмоколісному ходу, розробка грунту з навантаженням на автомобілі самоскиди. Пунктом 3 договору передбачено, що роботи виконуються підрядником самостійно або із залученням третіх осіб, Залучення третіх осіб можливе лише за письмової згоди замовника. За умовами договору, підрядник зобов'язується виконувати роботи цілодобово.

Виконання договорів за лютий, травень 2017 підтверджують: податкові накладні; платіжні доручення; листи про надання дозволів на допуск техніки та працівників до виконання робіт; журнали вхідного інструктажу з охорони праці; дозвільні документи контрагентів; договори оренди матеріально- технічних ресурсів; фотографічні зображення процесу виконання робіт; довідку про переробку обсягів рядового вугілля за 2015-2017 р. р.; товарно-транспортні накладні; щоденні відомості роботи техніки; ліцензії; дозволи та реєстри дозвільних документів (а.с.109-250 т.11, 1-250 т.12, 1-250 т.13, 1-250 т.14, 1-133 т.15, 66-99, 109 т.17).

Суми податку на додану вартість по податковими накладними за вказаними договорами включені до складу податкового кредиту у лютому - березні та травні - липні 2017 року всього на суму ПДВ 734 137,14 грн. (дані наведені у таблиці арк. 33 акта від 22.01.2018).

Матеріали справи містять дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки № 0260.16.32, виданий Територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Київській області та м. Києві від 01.03.2016 (а.с.109 т.19).

Також, підприємство має ліцензії на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: Ліцензію АЕ 525963 № зі строком дії з 05.01.2017 до 20.01.2018 (Господарська діяльність пов'язана зі створенням об'єктів архітектури), видана Державною ахітектурно-будівельною інспекцією України; Ліцензію 0260.16.32 зі строком дії з 01.03.2016 до 01.03.2021 (Земляні роботи, що виконуються на глибині понад 2 метри або в зоні розташування підземних комунікацій чи під водою), видане територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Київської області і м. Києва; Ліцензію АЕ 015924 зі строком дії з 06.01.2015 до 20.01.2018 (Господарська діяльність пов'язана зі створенням об'єктів архітектури) видана Державною ахітектурно-будівельною інспекцією України; Ліцензія № зі строком дії з 24.09.2015 (Господарська діяльність пов'язана зі створенням об'єктів архітектури), видана Державною ахітектурно-будівельною інспекцією України; Ліцензію АЕ 021936 зі строком дії з 24.09.2015 до 20.01.2018 (Господарська діяльність пов'язана зі створенням об'єктів архітектури), видана Державною ахітектурно-будівельною інспекцією України ).

Крім того, щодо контрагента ТОВ "Орфей капітал" судом першої інстанції та відповідачем було встановлено наступне.

ТОВ "Офей Капітал (орендар) укладено догові оренди основних засобів (згідно переліку, визначеного у акті приймання-передачі) від 31.12.2015 № 133-ДУ-ДА з ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", згідно додаткової угоди до даного договору від 01.01.2017 дію продовжено до 31.12.2017 (за переліком основних засобів, визначеного у акті приймання-передачі). Вартість послуг оренди складала 23,89 тис. грн., що місяця.

ТОВ "Орфей Капітал" (орендар) укладено договір оренди майна - паливнороздавальну колонку ТРК "Шельф-100-1В" від 30.03.2017 № (508-ЦК-ДЦ) з ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" (орендодавець).

ТОВ "Орфей Капітал" (орендар) укладено договір оренди майна необхідного для здійснення господарського діяльності (згідно переліку визначеного в Акті приймання-передавання) від 01.12.2017 № 413-ЦД-ДЦ з Публічним акціонерним товариством "ДТЕК "Добропільська ЦОФ".

ТОВ "Орфей Капітал" (орендар) укладено договір нежитлових приміщень та споруд (згідно переліку визначеного в Акті приймання-передавання) від 01.01.2016 № 1 з Публічним акціонерним товариством "ДТЕК "Добропільська ЦОФ".

ТОВ "Орфей Капітал" (орендар) укладено договір нежитлових приміщень та споруд (згідно переліку визначеного в Акті приймання-передавання) від 25.01.2016 № 137-ЦО-ДЦ з Публічним акціонерним товариством "ДТЕК "Октябрська ЦОФ".

Встановлено придбання ТОВ "Орфей капітал" (період лютий, квітень, травень 2017) дизпаливо у кількості 62,296 т. на загальну суму 1 220 372,5 грн., у т.ч. за період, що перевірявся лютий, травень 2017 38,47т. на суму 754 726 грн.

Крім того, відповідно до фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва ТОВ "Орфей капітал" за 2017 рік Балансу на 31.12.2016 року, в рядку "основні засоби" код рядка 1010 вартість на початок періоду 1,300 грн., на кінець звітного періоду 17,000 грн., "первісна вартість" код рядка 1011 на початок періоду 1,400 грн., на кінець звітного періоду 21,000 грн., "знос" рядок 1012 на початок періоду ( 1,000 грн.)., на кінець звітного періоду - (4,000) грн. Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва ТОВ "Орфей капітал" за І квартал 2017 та за півріччя 2017 року не надано.

Згідно даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку звітний період 1 квартал 2017 року працювало за трудовими договорами (контрактами) 27 осіб, за цивільно-правовими договорами 0. Звільнено протягом періоду 11 осіб.

Згідно даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку звітний період 2 квартал 2017 року працювало за трудовими договорами (контрактами) 27 осіб, за цивільно-правовими договорами 0. Звільнено протягом періоду 4 особи.

Виконання договору підрядних робіт на породному відвалі працівниками ТОВ «Астрей Груп», ТОВ «Орфей капітал», ТОВ «Ровенькиантрацит сервіс ЛТД», підтверджується також поясненнями свідка - заступника начальника дільниці вуглезбагачення ОСОБА_6, наданих суду першої інстанції, який підтвердив виконання зазначених робіт.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що наявний договори та усі необхідні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку складені на їх виконання, виписані з додержанням вимог статті 9 Закону № 996-XIV та п. 2.4 Положення № 88, які згідно з пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, є належними доказами правомірності формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям з його контрагентом та декларування показників податку на прибуток.

Суд зазначає, що оцінка господарських операцій повинна даватись на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов укладення конкретного правочину з обов'язковим врахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. При цьому, наявність певних недоліків при заповненні не може свідчити на невідповідність вказаних документів та не підтвердження вчинення господарських операцій. Формальні помилки в первинних документах не мають бути вирішальною ознакою безтоварності здійснених господарських операцій або наданих послуг.

Суд звертає увагу на те, що наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків, у зв'язку з його господарською діяльністю, мали місце.

Здійснення господарських операцій підтверджується вищезазначеними документами наявними в матеріалах справи.

Стосовно посилання відповідача на не подання технічної документації, суд зазначає, що вказані документи не є документами первинного бухгалтерського обліку. Суд звертає увагу, що відсутність вказаних документів не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій, оскільки, вони не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу чи купівлю товарно-матеріальних цінностей та послуг.

Щодо посилання на часткову відсутність ТТН та порушення в їх заповненні, суд зазначає, що відсутність транспортних документів не є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі - продажу чи поставки, вони є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже відсутність у позивача товарно-транспортних накладних або неповне їх заповнення не може бути самостійним доказом нездійснення господарських операцій проведених з контрагентами, натомість факт передання товару та здійснення послуг, підтверджується іншими документами, які наявні в матеріалах справи.

Крім того, суд зазначає, що спірні господарські операції стосуються роботи автотракторної техніки на породному відвалі та в даному випадку не йдеться мова про будь-яке переміщення або постачання товарів.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» та наказую. Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», обов'язок щодо наявності товарно-транспортної накладної покладено на перевізника та його водія. Позивач та його контрагенти до зазначених категорій суб'єктів господарювання не відносяться, оскільки немає ні відправника, ні одержувача.

Також, порушення заповнення документів (податкової накладної, ТТН тощо), не свідчать про їх невідповідність та відповідно не може впливати на формування податкової звітності. Крім того, матеріали справи свідчать, що відповідач не здійснив перевірку товарів та придбаних послуг за місцем їх зберігання та здійснення.

Стосовно твердження суду першої інстанції про те, що матеріально-технічна база контрагентів та їх трудові ресурси не дозволяють в реальному часі виконувати заявлений обсяг робіт в реальному часі, суд зазначає наступне.

Норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).

Як вірно зазначено позивачем в апеляційної скарги та вбачається з матеріалів справи, за умовами договору, підрядники зобов'язувались виконувати роботи цілодобово.

Судом першої інстанції та відповідачем здійснено розрахунок виходячи з 8-годинної та 11-годинної зміни працівників, у той час, як умовами договорів передбачено виконання робіт на породному відвалі цілодобово, а його виконання цілодобово підтверджено часом зазначеним у товарно-транспортних накладних, а саме роботу з 8год. до 20 год. та з 20год. до 8 год.

У штаті ТОВ «Ровенькиантрацит сервіс ЛТД» у 2015 р., у тому числі у грудні 2015 р., працювало 39 осіб (включно з директором).

За листами ТОВ «Ровенькиантрацит сервіс ЛТД» зазначено, що: № 01/12 від 01.12.2015 р. роботи з 01.12.2015 по 15.12.2015 будуть виконувати 19 осіб; № 16-2/2 від 16.12.2015 р. роботи з 16.12.2015 по 31.12.2015 будуть виконувати 18 осіб; № 31-12 від 31.12.2015 р. роботи з 01.01.2016 по 15.01.2016 будуть виконувати 16 осіб; № 16-01/2 від 16.01.2016 р. роботи з 16.01.2016 по 31.02.2016 будуть виконувати 14 осіб. (а.с.141-148 т.5). Зазначене направлення відповідних осіб контрагентом до позивача підтверджувалось відповідачем .

Тобто, контрагент виконав умови договору, щодо отримання дозволу на допуск осіб та підтвердження трудових ресурсів. Підписання технічного завдання на виконання робіт, директором контрагента підтверджено можливість виконання умов договору, у тому числі наявність трудових ресурсів для виконання робіт.

При роботі в 2 зміни по 18/19 осіб кожна по 8 годин в день, достатньо для виконання заявленого в актах обсягу робіт - 8 962,37 люд./год. У січні 2016 р. працівників було 13 осіб (включно з директором). При роботі по 16 годин, 12 працівників виконають заявлений в актах обсяг робіт - 5857,76 люд./год.

За листами ТОВ «Орфей Капітал»: № 32/2 від 01.02.2017 р. роботи з 01.02.2017 по 15.02.2017 будуть виконувати 21 особа; № 47/1 від 16.02.2017 р. роботи з 16.02.2017 по 28.02.2017 будуть виконувати 19 осіб; № 121/1 від 01.05.2017 р. роботи з 01.05.2017 по 15.05.2017 будуть виконувати 17осіб; № 136/2 від 16.05.2017 р. роботи з 16.05.2017 по 31.05.2017 будуть виконувати 19 осіб. Зазначене направлення відповідних осіб контрагентом до позивача підтверджувалось відповідачем (а.с.144-151 т.11).

Тобто, контрагент виконав умови договору, щодо отримання дозволу на допуск осіб та підтвердження трудових ресурсів. Підписання технічного завдання на виконання робіт, директором контрагента підтверджено можливість виконання умов договору, у тому числі наявність трудових ресурсів для виконання робіт.

У штаті ТОВ «Орфей Капітал» станом на лютий 2017 працювало 29 осіб, в травні 2017 - 20 осіб. Заявлений в актах обсяг робіт за лютий 2017 - 8 914,79 люд./год. виконувались при 2 змінах по 10-11годин 26-27 осіб, рівно як у травні 18-20 осіб виконали при 2 змінах по 11-12 годин обсяг 10 994,84 чол ./год.

У штаті ТОВ «Астрей Груп» станом на період з жовтня 2016 по січень 2017 року працювало 7 осіб. Заявлений в актах обсяг робіт за період з жовтня 2016 по січень 2017 -44 321,07 люд./год. виконувались при 2 змінах по 10-11 годин. Підписання технічного завдання на виконання робіт, директором контрагента підтверджено можливість виконання умов договору, у тому числі наявність трудових ресурсів для виконання робіт (а.с.24-39 т.4).

Отже, наявні у контрагентів трудові ресурси у спірні періоди є достатніми для виконання обсягу робіт, визначених в актах приймання-передачі робіт. Тобто, зазначені в акті перевірки висновки стосовно цих обставин ґрунтуються на припущеннях.

Також, контрагенти мали відповідний дозвіл та ліцензії на виконання робіт підвищеної небезпеки, що свідчить про наявність достатньої кількості трудових та технічних ресурсів для здійснення зазначеного виду господарської діяльності.

Матеріали справи містять листи про надання дозволу на допуск техніки, за допомогою якої вони будуть виконувати роботи (долучені до матеріалів справи), укладені контрагентами договори з іншими суб'єктами господарювання на закупівлю послуг автотракторної техніки, що також підтверджує додаткове залучення матеріально-технічних та трудових ресурсів.

Крім того, недостатня кількість трудового ресурсу не свідчить про неможливість виконати роботи або надати послуги та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих робіт/послуг, у тому числі й по ПДВ. Адже судовий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб'єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов'язань тощо). Відсутність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Стосовно висновків суду першої інстанції та відповідача в акті перевірки про те, що особи, які визначені у якості водіїв, ніколи не обліковувались працівниками підприємств-контрагентів, а деякі з осіб працювали у вказаному періоді на ТОВ "ЦЗФ "Курахівська", що підтверджується результатами співставлення, суд зазначає, що такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних і допустимих доказах. Натомість, відповідач та суд першої інстанції дійшов до висновку лише за результатами співставлення даних (прізвищ та ініціалів ) тільки деяких осіб, що містяться у Журналі реєстрації вхідного інструктажу з питань охорони праці, які пройшли працівники контрагентів та звітності з ЄСВ відносно ТОВ "Ровенькиантрацит сервіс ЛТД", ТОВ "Астрей Груп", ТОВ "Орфей капітал" за спірні періоди, праця цих осіб не була встановлена відповідачем на підприємстві позивача, що не може вважатися належним доказом, а є лише припущенням та суб'єктивним міркуванням. Суд зазначає, що матеріали справи містять дозвільні документи контрагентів, які встановлюють його відповідність у тому числі і кадровим вимогам, які пред'являються законодавством для здійснення певного виду діяльності з підвищеної небезпеки, отже, ненадання контрагентами відповідачу інформації про укладання цивільно-правових договорів, несплата контрагентами ЄСВ - не є належними доказами не підтвердження наявності трудових ресурсів, оскільки договорами можуть бути передбачені різні строки оплати праці працівника, контрагент може не дотримуватись правил податкової дисципліни і ухилятись від сплати ЄСВ, своєчасного подання податкової звітності, тощо Крім того, як зазначалось контрагенти позивача не позбавлені можливості залучення працівників за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу.

Щодо посилання відповідача на те, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві зареєстроване кримінальне провадження № 0000088 від 25.11.2016 року за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ "Астрей групп" за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 212 КК України, суд зазначає, що вирок у вказаному кримінальному проваджені відсутній, посадових осіб позивача не звинувачено в отриманні податкової вигоди по взаємовідносинах з цим підприємством. Оцінку належності та допустимості цих доказів має бути надано судом під час розгляду кримінальної справи у порядку кримінального судочинства, а не під час розгляду даної адміністративної справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що висновок суду та твердження відповідача про надання послуг автотракторної техніки у спірні періоди з джерела невстановленого походження та за відсутності документального підтвердження надання послуг автотракторної техніки у спірні періоди саме ТОВ "Орфей капітал", ТОВ "Астрей групп", ТОВ "Ровенькиантрацит Сервіс ЛТД", спростовується матеріалами справи, обсяг виконаних робіт відповідачем не заперечується.

Стосовно посилання відповідача на відсутність за місцезнаходженням контрагента, неможливістю встановлення реального джерела походження товарів за податковою інформацією, які реалізувались, суд зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об'єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача), зокрема й щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.

Встановлені у даній справі обставини свідчать про те, що спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Сторонами не заперечується та обставина, що на момент вчинення господарських правовідносин між позивачем та його контрагентами, контрагенти позивача та позивач, були внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та були зареєстровані платниками податку на додану вартість. Отже, на момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались.

Суд зазначає, що в діях позивача, як платника податку не вбачається порушень діючого законодавства, а господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, що підтверджується наявністю належним чином оформлених документів.

Також, неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейського суду з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагента.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" визначений перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок (ст. 228 ЦК України): правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочин, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

Оскільки наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, то факт виконання поставки товару входить до предмету доказування у справі.

Суд зазначає, що за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об'єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення постачальниками товару правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на валові витрати чи податковий кредит. Платник податків (покупець товару) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товарів (робіт, послуг) вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів, а надто тих, з якими у позивача відсутні взаємовідносини. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб'єктом владних повноважень покладається на суб'єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов'язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду викладених у постанові від 18.01.2018 у справі № 2а-44807/09/1670, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних у яких установлена судом.

Позивачем доведено в судовому засіданні зв'язок зі своєю господарською діяльністю та ділову мету цих операцій, а податковим органом навпаки не доведено умислу та факту фіктивного підприємництва позивача.

Отже, враховуючи, що спірні господарські операції здійснено позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеними контрагентами позивача, суд дійшов до висновку про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень в повному обсязі.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи в частині, що мають значення для справи, а рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, апеляційна скарга відповідача залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.02.2018 року №, № в частині збільшення суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість, податку на прибуток, та нарахованих штрафних санкцій по взаємовідносинах Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" з TOB «Ровенькиантрацит сервіс ЛТД», ТОВ «Астрей Груп», ТОВ «Орфей капітал», з ухваленням нового рішення в цій частині.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати підлягають розподілу.

Керуючись ст.139, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" задовольнити.

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 р. у справі № 805/3702/18-а скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.02.2018 року №, № в частині збільшення суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість, податку на прибуток, та нарахованих штрафних санкцій по взаємовідносинах Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" з TOB «Ровенькиантрацит сервіс ЛТД», ТОВ «Астрей Груп», ТОВ «Орфей капітал», та ухвалити нове рішення в цій частині.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 14.02.2018 року № про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 3313061,33 грн., у тому числі 2650449 грн. за основним платежем та 662612,33 грн. штрафних фінансових санкцій.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 14.02.2018 року № про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 3514835,10 грн., у тому числі 2862486 грн. за основним платежем та 652349,10 грн. штрафних фінансових санкцій.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (за рахунок бюджетних асигнувань) (, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська,11) на користь Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (85261, Донецька область, Мар'їнський район, с. Вовчанка, вул. Нагорна, 1а, ) судовий збір у розмірі 256050 (двісті п'ятдесят шість тисяч п'ятдесят) грн. 38 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 26 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач Е.Г.Казначеєв

Судді Л.В. Ястребова

І.Д. Компанієць