Справа № 489/7888/18
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №489/7888/18
Провадження №2-а/489/21/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання - Животовою А.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до посадової особи Департаменту патрульної поліції України інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області капрала Білоуса Олександра Валерійовича про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК №686553 від 12.12.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії НК №686553 від 12.12.2018 року року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначає, що 12 грудня 2018 близько 16-00 год він рухався на автомобілі ГАЗ 3302 номерний знак НОМЕР_1 та в'їхав в місто Миколаїв на проспект Богоявленський. Побачивши як інспектор поліції подає йому сигнал про зупинку транспортного засобу, він зупинився з дотриманням ПДР. Після зупинки до нього підійшов інспектор поліції, капрал Білоус Олександр Валерійович, та запропонував пред'явити йому «для перевірки» посвідчення водія. На його заперечення, що «перевірка документів» сама по собі не застосовується і тим більше не може бути приводом для зупинки автомобіля, відповідач заявив, що у зв'язку з введенням в Миколаївській області військового стану він зобов'язаний пред'являти йому документи на будь-яку вимогу. Послатись на відповідні документи, що розширюють його повноваження або на відповідний пункт в Законі «Про Національну поліцію» він відмовився. Після пропозиції діяти у законний спосіб, відповідач для пошуку приводу «перевірки документів» спочатку заявив, що вантаж, який знаходився в кузові автомобіля, незакріплений та створює загрозу безпеці руху, (що не відповідало дійсності), потім - що на транспортному засобі відсутній «підкрилок». Коли підійшло ще декілька озброєних людей з автоматичною зброєю він відчув реальну загрозу своєму життю та здоров'ю та прийняв рішення надати документи для складання Постанови навіть з вигаданих капралом поліції обставин. Після чого, відповідач частково роз'яснив йому права, серед яких почув про своє право «подавати клопотання». Він не є фахівцем у галузі права та потребував юридичної допомоги ретельного вивчення матеріалів справи, то усно заявив клопотання про перенесення розгляду справи на інший час для реалізації свого права на правову допомогу. Але відповідачем воно було невмотивовано відхилено, тобто права на захист гарантованого йому ст.59 Конституції України відповідач його позбавив. Жодних доказів по справі позивачу не було надано, крім звинувачень щодо порушення ним ПДР, як не було і розгляду справи по суті, відповідач просто заповнив перший бланк Постанови, передавши позивачу другу, незаповнену частину.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.02.2019 року прийнято справу до провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позову він заперечує, вважає дії інспектора поліції правомірними, постанову законною та обґрунтованою, вину позивача у скоєні правопорушення доведеною.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідності до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що 12.12.2018 року близько 16:00 годин, відповідач здійснюючи патрулювання виявив автомобіль ГАЗ 3302, державний номерний знак BE 9085 ВЕ, водій керуючи ним з видимою технічною несправністю, а саме відсутність підкрилка (бризговик) на лівій осі транспортного засобу чим порушив п.п.31.4.7 е ПДР України

відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення (Позивач порушив вимоги п.п.31.4.7 е ПДР, за що передбачене відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП) Відповідачем було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення НК № 686553 від 12.12.2018 (далі - Постанова).

За результатами розгляду адміністративної справи до Позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф, у розмірі 340 (триста сорок) гривень, шляхом винесення постанови, яку Позивач підписав, та отримав на місці.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В 1.5 ПДР України зазначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3 ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно п.31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п.31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності, окрім іншого, таким вимогам, а саме п.п.31.4.7 е Інші елементи конструкції - відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Положеннями ч. 1 ст. 121 КУпАП Керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідальність за порушення вказаних правил передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП тягне за собою накладання штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 340 гривень.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Представником відповідача надано диск з відеозаписом, з не вбачається факту правопорушення, зокрема відеозапис не містить підтвердження зупинки позивача, наявність на транспортному засобі несправностей, які стали підставою для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Також з відео вбачається що підставою для зупинення спочатку стала перевірки документів ОСОБА_2, а не правопорушення, що в подальшому втілювалось йому в провину.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується матеріалами справи, відеозаписом,, у зв'язку з чим суд вважає що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 242-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до посадової особи Департаменту патрульної поліції України інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області капрала Білоуса Олександра Валерійовича скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК №686553 від 12.12.2018 року - задовольнити.

Постанову серії НК №686553 від 12.12.2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривен - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 121 КпАП України закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: Посадова особа Департаменту патрульної поліції України інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області капрала Білоус Олександр Валерійович, місце знаходження: м.Миколаїв, вул.Новозаводська, 1б/1.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум'янцева

Повний текст судового рішення складено «28» лютого 2019 року.