Справа № 9901/924/18
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2019 року

Київ

справа №9901/924/18

адміністративне провадження №П/9901/924/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого судді Юрченко В.П.,

Суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С., Хохуляка В.В., Ханової Р.Ф.

секретар судового засідання - Титенко М.П.,

за участю:

позивач - ОСОБА_1,

представник відповідач - Гунченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2018 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшов позов ОСОБА_1 у якому він просив визнати протиправним ненадання Вищою кваліфікаційною комісію суддів України публічної інформації: копії усіх пояснень та доданих до них документів, які суддя ОСОБА_2 надав Вищій кваліфікаційній комісії суддів України під час проходження кваліфікаційного оцінювання; копії рішення колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 24.07.2018 за результатами проходження кваліфікаційного оцінювання ОСОБА_2; копії рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 21.09.2018, на підставі якого ОСОБА_2 рекомендовано призначити на посаду судді Дніпровського районного суду міста Києва.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що відповідачем в межах кваліфікаційного оцінювання проведена співбесіда з суддею ОСОБА_2 під час якої останнім надавались письмові пояснення та певні документи.

Для отримання, наданої суддею, інформації він звернувся до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України із запитом, на який йому надано часткову відповідь. Проте відповідачем не надано пояснень та доданих документів, які надавались суддею ОСОБА_2 під час співбесіди, а також копій прийнятих рішень щодо нього. Позивач зазначає, що такі дії розпорядника інформації є порушенням законодавства про доступ до публічної інформації, і порушує його право на інформацію.

Відмова у наданні запитуваних копій рішень, пояснень судді ОСОБА_2 та доданих до них додаткових документів також не відповідають вимогам статті 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої доступ до матеріалів суддівського досьє як до публічної інформації здійснюється виключно через веб-сайт Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, так як сама Комісія визнає, що це правило застосовується у разі створення автоматизованої системи за допомогою якої і формується досьє. В момент звернення із запитом такої системи не створено. Тому, Комісія, не надавши запитуваної інформації, стверджуючи, що така інформація є на її веб-сайті застосовує надмірно формальне, бюрократичне застосування норми про спосіб доступу до досьє судді, усвідомлюючи, що відмова надати документи фактично нівелює норму про загальний доступ до досьє судді.

Позивач зазначає, що запитувана ним інформація становить суспільний інтерес, так як кваліфікаційне оцінювання суддів є найважливішою частиною судової реформи, яка є однією із ключових процесів трансформації Держави. Метою поданого ним запиту в частині отримання інформації щодо суддівського досьє судді ОСОБА_2 та копій рішень є обставини ігнорування Комісією під час проведення кваліфікаційного оцінювання судді інформації за фактом його обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 368 Кримінального кодексу України, що викликало значний суспільний інтерес серед представників громадськості та журналістів.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні письмовому відзиву (а.с.24-28), де зазначив, що на письмовий запит позивача, в якому поставлені вимоги по наданню певних документів, які стосуються кваліфікаційного оцінювання судді ОСОБА_2, Вищою кваліфікаційною комісією суддів України роз'яснено, що такі документи містяться у суддівському досьє, доступ до якого як до публічної інформації здійснюється виключно через веб-сайт Комісії відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Вказане свідчить про спотворення позивачем дійсних обставин і доводить, що Комісія жодним чином на обмежила його доступ до запитуваної інформації, тобто предмет спору по даній адміністративній справі взагалі відсутній. У зв'язку із чим просить відмовити у задоволені позову.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення позивача і представника відповідача, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

03.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з письмом запитом про отримання публічної інформації, що був направлений на електрону пошту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (а.с.4), в якому просив:

1) повідомити чи станом на 02.10.2018 у досьє судді ОСОБА_2 була відображена уся інформація, яка там має бути відповідно до вимог законодавства?

2) вказати дати, коли досьє судді ОСОБА_2 розміщено на сайт та усі дати його оновлення;

3) вказати повний перелік документів, які надав суддя ОСОБА_2 Вищій кваліфікаційній комісії суддів України з моменту розміщення його досьє на сайті до 02.10.2018;

4) надати йому копії усіх пояснень та доданих до них документів, які суддя ОСОБА_2 надав Вищій кваліфікаційній комісії суддів України під час проходження кваліфікаційного оцінювання;

5) надати копію документа відповідно до якого члени ВККС встановили факт закриття (припинення) кримінального провадження щодо судді ОСОБА_2;

6) надати копію рішення Колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України за результатом кваліфікаційного оцінювання ОСОБА_2 та окремі думки, якщо такі були;

7) надати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 21.09.18 про рекомендування до призначення судді ОСОБА_2;

8) повідомити кількість голосів членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України «за» та «проти» рекомендування до призначення судді ОСОБА_2

Підставами для отримання вказаної інформації позивач в запиті зазначає про відсутність в матеріалах суддівського досьє судді Дніпропетровського районного суду м. Києва ОСОБА_2 документів (в тому числі про закриття відносно нього кримінального провадження), на які він посилався під час проходження кваліфікаційного оцінювання 15.05.2018 та 24.07.2018. Також у досьє відсутня анкета судді, а є лише анкета кандидата на посаду судді.

Запитувану інформацію просив надіслати в електронній формі на адресу, ІНФОРМАЦІЯ_1

09.10.2018 на електронну пошту позивача надійшла відповідь на його письмовий запит від 09.10.2018 вих. № М-5466/18 за підписом в.о. Голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Щотки С.О. (а.с.5), в якому зазначено наступну інформацію: «В електронному файлі суддівського досьє судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_2 станом на 02.10.2018 містилась інформація (документи, матеріали), що була наявна у паперовій формі досьє на момент його підготовки до оприлюднення на офіційному веб-сайт Комісії.

Суддівське досьє судді ОСОБА_2 розміщено на офіційному веб-сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у підрозділі «Суддівське досьє» розділу «Оцінювання» 17 .01.2018, вказаний файл після цього не оновлювався.

Також інформуємо, що за даними автоматизованої системи діловодства Комісії з моменту розміщення досьє на сайті до 02.10.2018 року від судді ОСОБА_2 надійшли: заява про доручення матеріалів до суддівського досьє. Зареєстрована 15.03.2018 за № 21-7949/18 та заява щодо ознайомлення з матеріалами суддівського досьє, зареєстрована І7.04. 2018 за № 21-114454/18.

Частиною сьомою статті 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що доступ до матеріали в суддівського досьє як публічної інформації здійснюється виключно через веб-сайт Комісії.

Пунктом 6.1 Порядку формування і ведення суддівського досьє затвердженого рішенням Комісії від 15.11.2016 №150/зп-16, передбачено, що до початку функціонування автоматизованої системи суддівські досьє формуються і ведуться у паперовій формі, загальний доступ до якої не забезпечується. На сьогодні функціонування автоматизованої системи не розпочато.

Підпунктом 4.12.9 пункту 4.12 розділу IV Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого рішенням Комісії від 13.10.2016 №81/зп-16, визначено, що копія рішення Комісії надається особі, стосовно якої його ухвалено, за відповідним зверненням такої особи.

Ураховуючи наведене, надання Комісією вказаних у запиті копій документів (матеріалів) із суддівського досьє ОСОБА_2 та копій відповідних рішень Комісії не вбачається можливим. Відомості про наявність окремої думки під час ухвалення рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання судді Дніпропетровського районного суду міста Києва ОСОБА_2 відсутні.»

Судом установлено, що предметом спору у даній справі є факт ненадання Вищою кваліфікаційною комісією суддів України інформації на запит ОСОБА_1 у повному обсязі.

Зокрема, позивач вказує, що розпорядником інформації не надано копії усіх пояснень та доданих до них документів, які суддя ОСОБА_2 надав Вищій кваліфікаційній комісії суддів України під час проходження кваліфікаційного оцінювання, а також копій рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України за результатами кваліфікаційного оцінювання ОСОБА_2 та рішення, на підставі якого ОСОБА_2 рекомендовано призначити на посаду судді Дніпровського районного суду міста Києва.

Відповідно до пункту 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п'ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», оцінюється колегіями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в порядку, визначеному цим Законом.

Статтею 85 Закону №1402-VIII передбачено, що етапами кваліфікаційного оцінювання є: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

Суддівське досьє має містити:

1) копії всіх заяв судді, пов'язаних з його кар'єрою, та доданих до них документів;

2) копії всіх рішень, прийнятих щодо судді Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, Вищою радою правосуддя, Вищою радою юстиції, органами суддівського самоврядування, Президентом України або іншими органами, які приймали відповідні рішення; тощо.

Формування і ведення суддівського досьє (досьє кандидата на посаду судді) здійснюються в автоматизованій системі. Оригінали окремих документів, за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, можуть додатково зберігатися у паперовій формі.

Суддівське досьє (досьє кандидата на посаду судді) є відкритим для загального доступу на офіційному веб-сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, за винятком:

1) відомостей про місця проживання або перебування, дати народження фізичних осіб, їх адрес, номерів телефонів чи інших засобів зв'язку, адрес електронної пошти, реєстраційних номерів облікових карток платників податків, серій та номерів паспортів, військових квитків, місцезнаходження об'єктів власності (крім області, району, населеного пункту, де знаходиться об'єкт), реєстраційних номерів транспортних засобів;

2) відомостей про результати проведення тестувань з метою перевірки особистих морально-психологічних якостей судді (кандидата на посаду судді), загальних здібностей судді (кандидата на посаду судді), а також медичних відомостей;

3) будь-яких відомостей та даних щодо неповнолітніх дітей, крім відомостей щодо майна, майнових прав, активів, інших об'єктів декларування, що перебувають у їх власності відповідно до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка подається суддею (кандидатом на посаду судді);

4) інформації, що містить державну таємницю.

Доступ до матеріалів суддівського досьє (крім вказаних вище в частині сьомій цієї статті) як до публічної інформації здійснюється виключно через веб-сайт Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону).

Алгоритм дій розпорядника інформації, які володіють інформацією про особу встановлено статтями 10, 10-1 Закону № 2939, а саме: надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб; виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується. Розпорядники інформації зобов'язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах. Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення. Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов'язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов:

1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України "Про захист персональних даних";

2) фізичні особи (суб'єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних";

3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом;

4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.

Частиною 2 статті 6 Закону встановлено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

За змістом відповіді на інформаційний запит позивача, вбачається що Вища кваліфікаційна комісія суддів України не виконала всіх встановлених законом дій, та фактично запит на надання інформації не розглянуто, та відповідно не надано обґрунтованої відповіді щодо запитуваної інформації ОСОБА_1

Відповідаючи на запит, відповідач зазначив, що суддівське досьє ОСОБА_2 розміщено на офіційному веб-сайті ВККС 17 січня 2018 року, і після цього вказаний файл не оновлювався. При цьому рішення видаються лише особам, стосовно яких їх ухвалено. Таким чином, відповідач підтвердив, що запитувані рішення ВККС від 24.07.2018 та від 21.09.2018 були відсутні у вільному доступі на офіційному веб-сайті ВККС станом на 09.10.2018, хоча відповідно до закону право на доступ до публічної інформації гарантується та є обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію.

Отже, враховуючи встановлені Судом обставини відсутності на час подання запиту рішень у суддівському досьє на веб-сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, відповідач не навів належного обґрунтування не надання їх ОСОБА_1 та не спростував доводи позивача про те, що в аналогічних ситуаціях на інші запити йому направлялись копії подібних рішень відносно інших суддів.

Щодо запитуваної інформації про надання письмових пояснень та доданих документів, то в цій частині запит взагалі не розглянутий, оскільки відповідь не містить і будь-яких мотивів ненадання інформації запитувачу.

Відповідачем лише суду повідомлено про те, що суддею ОСОБА_2 під час співбесіди надано пояснення і додані документи, які можуть містити конфіденційну інформацію.

На виконання протокольної ухвали суду від 06.02.2019, відповідачем надано службову записку за підписом директора департаменту суддівської кар'єри секретаріату Комісії Т.С. Нешика, в якій зазначається, що під час проходження співбесіди суддя ОСОБА_2 надав членам відповідної колегії Комісії усні пояснення та документи, в яких міститься інформація з обмеженим доступом (конфіденційна інформація). Перелік таких документів наведено в даній службовій записці (а.с. 47-49). Судом також встановлено, що надані суддею документи зберігаються окремо від суддівського досьє, оскільки містить інформацію з обмеженим доступом.

У відповідності до приписів статті 7 Закону №2939-VI конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Розпорядники інформації, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону (ч.1 ст.22 Закону).

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено мотивовану підставу відмови (пункт 3 частини 4 ст. 22 Закону).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, отримавши запит про надання публічної інформації, зобов'язаний був надати таку інформацію. У разі, якщо інформація має статус обмеженого доступу - дотримуватись обов'язкових законодавчо встановлених умов: поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - поширювати таку інформацію лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини та з урахуванням вимог частини другої статті 6 Закону № 2939.

У разі визнання певної інформації з обмеженим доступом - надати запитувачу інформацію обґрунтовану та мотивовану відмову про неможливість її надання або відповідь про надання її частково.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправним дій ВККС України та зобов'язання вчинити певні дії є частково обґрунтованими, оскільки саме розпорядник інформації має повноваження прийняти рішення щодо надання або відмови в надані публічної інформації за наслідками розгляду конкретного запиту.

При цьому обов'язковою умовою, у разі відмови в задоволені запиту є наведення обґрунтованих підстав такої відмови. У разі неправомірної відмови - суд може визнати такі дії протиправними та зобов'язати її надати.

Натомість, у суду відсутні повноваження та компетенція задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання копій пояснень судді ОСОБА_2 та доданих документів, оскільки така інформація знаходиться у відповідача, як розпорядника, яка в силу закону може підпадати під заборону її оприлюднення, і в такому випадку ненадання її запитувачу інформації є правомірним.

Неправомірними діями відповідача у даному спорі є саме ненадання обґрунтованої відповіді за запит про отримання публічної інформації.

З таких підстав, керуючись приписами частини другої статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача на отримання публічної інформації у даних правовідносинах є визнання протиправним дій відповідача щодо ненадання обґрунтованої відповіді на запит ОСОБА_1 та зобов'язання повторно розглянути запит і надати на нього обґрунтовану відповідь.

Керуючись статтями 193, 194, 242 - 244, 246, 250, 257, 266 Кoдексу адміністративнoгo судoчинства України,

ВИРШІИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України по ненаданню обґрунтованої відповіді на запит ОСОБА_1 від 03.10.2018.

Зобов'язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 03.10.2018 і надати на нього обґрунтовану відповідь.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІНПП - НОМЕР_1), сплачений ним судовий збір у сумі 1409 (тисячу чотириста дев'ять гривень) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Судове рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи:

- ОСОБА_1: АДРЕСА_1; адреса для листування: АДРЕСА_2; ІНПП - НОМЕР_1.

- Вища кваліфікаційна комісія суддів України: м. Київ, вул. Механізаторів, 9, ЄДРПО 37316378.

Головуючий суддя В.П. Юрченко

Судді: І.А. Васильєва

С.С. Пасічник

В.В. Хохуляк

Р.Ф. Ханова

Повний текс виготовлено 25.02.2019