Справа № 295/16719/18
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/16719/18

Головуючий у 1-й інстанції: Полонець С.М.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

27 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 03 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Старшого лейтенанта поліції, інспектора Солом'янського УПП м. Києва Іванова Володимира Володимировича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до старшого лейтенанта поліції, інспектора Солом'янського УПП м. Києва Іванова Володимира Володимировича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 03 січня 2019 року адміністративний позов повернуто позивачу.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду, виходячи з наступного.

11.12.2018 залишаючи заявлений позов без руху, суд першої інстанції вказав на те, що поданий позов не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, а саме позивачем не зазначено:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

- доказів, що підтверджують вказані обставини. Позивачу необхідно зазначити докази складення протоколу про адміністративне правопорушення та відмови відповідача у задоволенні клопотання позивача про допит свідків, які були в автомобілі разом з позивачем;

- відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, зазначено, що відповідно до частини 4 статті 161 КАС України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про повернення позовної заяви та вбачається з матеріалів справи, 29.12.2018 позивач надав до суду листа з виправленою адміністративною позовною заявою з додатками.

Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач вимоги ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху не виконав та не усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність повернення адміністративного позову позивачу.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України з огляду на викладене.

Згідно з ч.1 п.3 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 161 КАС України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з частинами 1-3 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, необхідною умовою для повернення позивачу поданої ним позовної заяви на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України є наявність одночасної сукупності наступних умов:

1) позовна заява була залишена ухвалою суду без руху із визначенням її конкретних недоліків відповідно до вимог статей 160, 161 КАС України;

2) позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що обставини, які свідчать про недодержання вимог, передбачених процесуальним законодавством для звернення до суду, мають бути такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Повертаючи позовну заяву заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви в повному обсязі.

Проте, виходячя з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що повертаючи заявлений позов позивачеві, судом першої інстанції не вказано, які саме позивачем не усунуто недоліки в повному обсязі та що ці недоліки перешкоджають відкриттю провадженню у справі з урахуванням вказаних позивачем обставин на виконання вимог ухвали суду.

При цьому, дослідивши подану позивачем, на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 11.12.2018, виправлену адміністративну позовну заяву (а.с.21-22), колегія суддів дійшла висновку, що позивачем виправлено недоліки позовної заяви, а також додано усі наявні у нього докази.

Таким чином, суд першої інстанції передчасно постановив ухвалу про повернення позовної заяви, у зв'язку з не повним усуненням її недоліків.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосудді можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним право обмеження. Для Суду природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Отже, з наведеного слідує, що оскаржувана ухвала зумовила утворення перешкод особі у доступі до правосуддя, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування такого рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 320 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 03 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Старшого лейтенанта поліції, інспектора Солом'янського УПП м. Києва Іванова Володимира Володимировича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Справу направити до Богунського районного суду м. Житомира для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Загороднюк А.Г. Драчук Т. О.