Справа № 1340/5103/18
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/5103/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2019 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
Головуючого-судді Мричко Н.І.,
за участю секретаря судового засідання Мусій С.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» про стягнення податкового боргу, -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДФС у Львівській області (надалі - ГУ ДФС у Львівській області, Позивач) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою в якій просить стягнути з Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» (надалі ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», Відповідач) кошти з рахунків у банках, обслуговуючого такого платника податків та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у розмірі 2149892,58 грн.
Ухвалою судді від 02.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що згідно з даними податкового обліку у Відповідача наявна заборгованість перед бюджетом. Така заборгованість складається із сум податкових зобовязань по податку на додану вартість та по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості. Вказує, що заборгованість ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» виникла у звязку із несплатою самостійно визначених податкових зобовязань, узгоджених грошових зобовязань, визначених контролюючим органом, а також пені, нарахованої у звязку з простроченням сплати узгоджених грошових зобов'язань.
17.12.2018 у судовому засіданні Відповідач подав відзив на позовну заяву (арк. справи 44-45), в якому у задоволенні позову просив відмовити. Посилається на те, що сума податкового боргу, яку просить стягнути Позивач не відповідає дійсності, оскільки згідно з даними податкового обліку, сума заборгованості перед бюджетом, яку зазначає Позивач, станом на 08.08.2018 складає 3267545,51 грн., предметом позову є 2149892,58 грн. Зазначено, що прийнято рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 у справі № 813/4668/17 згідно з яким відстрочено ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» сплату заборгованості в сумі 1309979,52 грн. терміном на 12 місяців. На думку Відповідача, Позивач не надав належних доказів, що підтверджують суму заборгованості перед бюджетом.
14.02.2019 представником позивача подано додаткові пояснення по справі (арк. справи 72-75).
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, додаткових поясненнях по справі. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.
У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.
ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» зареєстроване як юридична особа 20.01.2003, що підтверджується відповідним записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. справи 10-14).
Згідно з ідентифікаційних даних ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» має відкриті рахунки в установах банків (арк. справи 19-20).
Податкова заборгованість з податку на додану вартість в сумі 2091097,38 грн., яка складається із основного платежу, штрафної санкції та пені, виникла внаслідок несплати узгоджених грошових зобовязань, а саме:
- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.07.2018 на суму 960061,00 грн. (арк. справи 25);
- податкової декларації з податку на додану вартість від 17.05.2018 на суму 190264,00 грн. (арк. справи 27);
- податкової декларації з податку на додану вартість від 19.04.2018 на суму 132765,00 грн. (арк. справи 28);
- податкової декларації з податку на додану вартість від 19.03.2018 на суму 126826,00 грн. (арк. справи 29);
- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.07.2018 на суму 232700,00 грн. (арк. справи 31);
- уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок від 17.01.2018 на суму 6449,00 грн. (арк. справи 32);
- податкової декларації з податку на додану вартість від 19.12.2018 на суму 317108,00 грн. (арк. справи 33);
- податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 15.11.2017 № НОМЕР_1 на суму 5269,36 грн., прийняте на підставі акта про результати камеральної перевірки від 30.10.2017 № 491/13-01-12-21/22380635 (арк. справи 22-24);
Згідно з рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 у справі № 813/4668/17 позов задоволено повністю. Вирішено стягнути з рахунків ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» у банках, що його обслуговують, та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, податковий борг в сумі 1309979,52 грн. до бюджету (арк. справи 51-53).
Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України).
У відповідності до припису норми підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з пункту 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 15.1. статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) обєкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є обєктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обовязок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. статті 16 ПК України).
У відповідності до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою.
Платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України). Не підлягає оскарженню грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 ст.56 ПК України).
У разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3. статті 57 ПК України).
Відповідно до підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності
Згідно зі статтею126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобовязань, не сплачених у встановлені законодавством строки.
Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобовязання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобовязання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобовязання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.
Нарахування пені у відповідності до пункту 129.3 статті 129 ПК України закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок Державного казначейства України та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобовязань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобовязань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).
У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.
Згідно з пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Таким чином, надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії.
При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.
В такому випадку право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня скерування на адресу платника податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу виникає на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобовязання.
Як вбачається з матеріалів справи, з метою погашення заборгованості відповідно до статті 59 ПК України, контролюючим органом складено та надіслано Відповідачу податкову вимогу форми «Ю» від 03.01.2017 № 1-17, на загальну суму 962064,36 грн. (код бюджетної класифікації 14010100), в тому числі основний платіж: 854702,68 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи): 0,00 грн., пеня: 107361,68 грн. Докази надіслання та отримання Відповідачем податкової вимоги містяться в матеріалах справи (арк. справи 34).
Сторонами не подано доказів про те, що заборгованість Відповідача до моменту розгляду справи переривалась або є погашеною.
Пунктом 95.1 статті 95 ПК України встановлено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно підпункту 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків (пункт 95.4 статті 95 ПК України).
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Згідно з статтею 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наданими Позивачем доказами на підтвердження податкової заборгованості Відповідача на загальну суму 2149892,58 грн., підтверджуються наявними матеріалами справи доказами. Відповідач не надав суду доказів того, що у такого станом на дату розгляду справи у суді відсутня вказана заборгованість.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем вимоги підтверджуються доказами, не спростовані Відповідачем та підлягають до задоволення у повному обсязі.
Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.
Керуючись статтями 2, 5-11, 12, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
адміністративний позов задовольнити повністю.
Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 27.02.2019.

Суддя Мричко Н.І.