Справа № 2-а-14991/11
Суддя: Майборода С. М.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №6-а/748/13/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді Майбороди С.М.

при секретарі Оніщенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернігові заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2018 року, згідно поштового відправлення, ОСОБА_1 звернулась до із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просила в порядку виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2011 року по справі № 2-а-14991/11 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, стягувача ОСОБА_2, який помер 22 липня 2015 року замінити на його правонаступника ОСОБА_1, мотивуючи свою вимогу тим, що вона, як спадкоємець першої черги в порядку виконання постанови суду, має право на отримання виплат, що були нараховані за життя ОСОБА_1, однак останньому не виплачені.

Заявник в судове засідання не зявилась, її представник - адвокат ОСОБА_3 після відкладення розгляду справи в засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд за її відсутності.

Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, будучи повідомленими належним чином, не забезпечили явку свого представника в судове засідання, справу просили розглянути без участі їх представника.

Чернігівське обєднане управління Пенсійного фонду України, будучи повідомленими належним чином, не забезпечили явку свого представника в судове засідання, просили розгляд проводити за його відсутності. Надали відзив на подану заяву, вказавши, що остання не підлягає задоволенню, оскільки виконавче провадження не відкрито, спірні кошти виплачуються в порядку погашення заборгованості за рішенням суду.

Відповідно ч. 2 ст. 379 КАС України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Дослідивши матеріали справи, надані заперечення, судом встановлено наступне.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено, визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України Чернігівського району Чернігівської області здійснити перерахунок і виплачувати ОСОБА_2 підвищення до пенсії та додаткову пенсію згідно ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобовязано Управління Пенсійного фонду України Чернігівського району Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з підвищенням в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленого Законами України "Про державний бюджет України на 2010 рік", "Про державний бюджет України на 2011 рік", Законом України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати", згідно ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 04 червня 2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням проведених виплат за вказаний період, зобовязано Управління Пенсійного фонду України Чернігівського району Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 04 червня 2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням проведених виплат за вказаний період.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Частиною 1 ст. 264 КАС (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), яка кореспондується із ч. 1 ст. 379 КАС (у редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 Цивільного кодексу).

У відповідності до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ст.1219 Цивільного кодексу не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

При цьому, статтею 1227 Цивільного кодексу визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, право на отримання заборгованості з пенсії правонаступник має у випадку, якщо пенсія була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, однак не отримана померлим.

Аналогічна правова позиція наведена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 30 березня 2017 року у справі №673/1097/16.

Як вбачається з листа Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області від 16.01.2019, постанова Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30.12.2011 по справі № 2-а-14991/11 до Головного управління не надходила та на виконанні не перебуває.

Відповідно до повідомлення Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 16.01.2019, вказане вище рішення на обліку не перебуває.

22 липня 2015 року помер ОСОБА_2, про що Виконавчим комітетом Ковпитської сільської ради Чернігівського районного суду Чернігівської області 24 липня 2015 року складено актовий запис № 13 (а.с. 8).

Спадкоємицею після померлого ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1, яка прийняла спадщину за законом, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4, за № 1-1863 ( а.с. 9).

Таким чином, неодержана за рішенням суду пенсія, що належала ОСОБА_2 і залишилися ним не одержаною в зв'язку із його смертю, повинна бути виплачена його правонаступнику дружині ОСОБА_1.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі «ОСОБА_5 проти України» (заява № 40450/04) зазначено, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень про України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Отже, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, посилання відповідача на те, що замінити сторону виконавчого провадження можливо лише за обов'язкової умови відкриття виконавчого провадження, є безпідставними.

Аналогічна правова позиція наведена постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 686/15913/17, від 24 травня 2018 року у справі №2а-7560/11.

Виходячи з положень ч.4 ст.379 КАС України є можливою заміна стягувача до відкриття виконавчого провадження.

За приписами ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулась до суду може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, слід замінити сторону виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_2 на його правонаступника: ОСОБА_1.

Керуючись ст. 5, 243, 379 КАС України, ст. 1,15 Закону України «Про виконавче провадження»,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні -задовольнити.

На стадії виконання постанови № 2-а-14991/11 від 30 грудня 2011 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, щодо виплати пенсії ОСОБА_2, стягувача ОСОБА_2 замінити на його правонаступника ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя С.М. Майборода