Справа № 812/957/16
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 лютого 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 812/957/16

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Шеховцової А.С.,

представників сторін:

від позивача - не прибув,

від І відповідача - не прибув

від ІІ відповідача - Ікешової А.І.,

Сапожнікової О.А.,

від третьої особи - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 812/957/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Головного управління ДФС у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганської області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» (далі - позивач, ПАТ «Луганськтепловоз») до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганської області (далі - третя особа) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати вчинити певні дії.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 20.09.2016, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016 позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність СДПІ щодо неподання органу державної казначейської служби висновку про суми відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» ПДВ за липень 2014 року. Зобов'язано СДПІ подати до органу державної казначейської служби висновок про відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» ПДВ за податковою декларацією з ПДВ за липень 2014 року у сумі 34271097 грн 00 коп. (т.1 а.с. 210-213).

При прийнятті рішення 23.11.2016, суд першої інстанції, обґрунтував свої висновки тим, що відповідач допустивши протиправну бездіяльність, не надав до ГУ ДКС висновку щодо узгодженої у судовому порядку суми бюджетного відшкодування платнику податку - ПАТ «Луганськтепловоз».

Не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, відмовити в задоволені позовних вимог, так як вважає, що позивачем був пропущений шестимісячний строк звернення з таким позовом до суду, передбачений Кодексом адміністративного судочинства України, відлік якого припадає на день неотримання позивачем узгодженої суми бюджетного відшкодування, а саме 04.06.2015.

Постановою Верховного Суду від 29.03.2018 касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС задоволено частково, постанову Луганського окружного адміністративного суду від 20.09.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Луганського окружного адміністративного суду (т.2 а.с. 172-178).

21 травня 2018 року з Верховного Суду на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 812/957/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати вчинити певні дії.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду адміністративної справи № 812/957/16 визначений суддя Чиркін С.М.

Ухвалою суду від 25.05.2018 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загально позовного провадження (т.2 а.с. 184-185).

19 червня 2018 року до суду від представника позивача до суду надійшло клопотання про залучення сторін у справі та зміну позовних вимог (т.2 а.с. 198-201), до якого також доданий уточнений адміністративний позов (т.2 а.с. 209-219), у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, що втілилася у невиконанні усіх законодавчо необхідних дій щодо відшкодування публічному акціонерному товариству «Луганськтепловоз» податку на додану вартість за липень 2014 року на суму 34271097(тридцять чотири мільйона двісті сімдесят одна тисяча дев'яносто сім) гривень 00 коп.;

зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Луганській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування публічному акціонерному товариству «Луганськтепловоз» суми податку на додану вартість за липень 2014 року на суму 34271097(тридцять чотири мільйона двісті сімдесят одна тисяча дев'яносто сім) гривень 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єктів владних повноважень на користь публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 52 Б, ) судовий збір.

Ухвалою суду від 19.06.2018 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про заміну відповідача Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС на її процесуального правонаступника - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - І-й Відповідач) та залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління ДФС у Луганській області (далі - ІІ-й Відповідач, т.2 а.с. 224-226).

До висновку про відмову у заміні відповідача суд прийшов у зв'язку із тим, що ухвалою суду від 30.05.2017 було здійснено замінено первісного відповідача, який є боржником за виконавчим листом у справі № 812/957/16 Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби.

Співвідповідач був залучений у зв'язку з тим, що наказом Державної фіскальної служби України від 26.09.2017 № 632 «Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2018 рік» з урахуванням змін, внесених наказом ДФС України від 29.12.2017 № 884, платника податків Позивача не включено в Реєстр ВПП на 2018 рік, та переведено на облік до ДПІ за місцезнаходженням - ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області (т.2 а.с. 92-93).

10.07.0218 І-й Відповідач надав заяву про розгляду справи за його відсутності оскільки всі повноваження щодо бюджетного відшкодуванню позивачу передані ІІ-му Відповідачу (т.2 а.с. 238).

10.07.2018 ІІ-й Відповідач надав відзив, у якому зазначив, що позов не визнає оскільки на момент виникнення спірних правовідносин позивач знаходився на обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську, у Харківському управлінні Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, з 01.01.2018 передано на облік до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області. З 19.06.2018 Головне управління ДФС у Луганській області залучено як співвідповідач, тому не може нести відповідальність за дії, які були вчинені раніше іншими суб'єктами владних повноважень.

Додатково послався на інформацію, отриману від Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, зафіксовану у листі від 29.05.2018 № 78/3/25/3552, згідно якої позивач здійснив формальну перереєстрацію на підконтрольній українській владі території без переміщення органів управління та виробничих потужностей підприємства. Таким чином, кошти, стягнення яких за рахунок бюджету України, вимагають посадові особи ПАТ «Луганськтепловоз», мають ознаки об'єкту кримінального правопорушення...».

З урахуванням зазначеного стверджував, що у ГУ ДФС у Луганській області відсутні повноваження для внесення відповідних даних до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у відношенні ПАТ «Луганськтепловоз» за липень 2014 року

На підтвердження позиції надав копії уточнюючих розрахунків позивача (т.2 а.с. 245-254, т.3 а.с. 1-25).

13.07.2018 І-й відповідач направив відзив, у якому зазначив, що згідно із інформацією Служби безпеки України, тимчасово зупинені операції по бюджетним коштам позивача через їх причетність до функціонуючих непідконтрольній Українській владі Територій Луганської області (мовою оригіналу, т.3 а.с. 32-33).

01.10.2018 надійшов уточнений позов, у якому просив визнати протиправною бездіяльність І-го Відповідач щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2014 року в розмірі 34271097,00 грн, та зобов'язати ІІ-го Відповідача внести до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування заяву Позивача про повернення суми бюджетного відшкодування за липень 2014 року в сумі 34271097,00 грн (т.3 а.с. 75-84).

01.10.2018 Позивач надав додаткові пояснення разом із уточнюючими розрахунками (т.3 а.с. 86-137).

У відзиві від 02.10.2018 ІІ-й Відповідач заперечував проти позову та зазначив, що обов'язки щодо внесення до реєстру необхідно покласти на І-го Відповідача (т.3 а.с. 140-150).

02.10.2018 за клопотанням сторін було продовжено підготовче засідання та зобов'язано Службу безпеки України щодо арешту коштів та наявності кримінальних проваджень (т.3 а.с. 151-152).

16.10.2018 ІІ-й Відповідач на підтвердження позиції надав інформацію з АІС «Податковий блок» (т.3 а.с. 165-167).

Ухвалами суду від 25.10.2018, від 04.12.2018, від 24.01.2019 провадження у справі зупинялось (т.3 а.с. 175, 207, 232).

Ухвалами від 22.11.2018, від 17.01.2019, від 18.02.2019 поновлювалось провадження у справі (т.3 а.с. 185, 217, т. 4 а.с. 1).

31.10.2018 на виконання ухвали суду надійшла інформація зі Служби безпеки України, згідно з якою інформаційні листи на адресу казначейства знищені, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 00000216 від 06.09.2017 за ч.1 ст. 258-5 КК України, в рамках якого грошові кошти на суму 768,266 млн., стягнення яких у вигляді надмірно сплаченого податку на додану вартість за рахунок Державного бюджету України визнано речовим доказом (т.3 а.с. 180).

22.11.2018 підготовче провадження було закрито, справу було призначено до судового розгляду (т.3 а.с. 189).

30.11.2018 Позивач надав додаткові пояснення з приводу арешту коштів, у яких із посиланням на вимоги ст. 62 Конституції України, ст. 17 КК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначив, що провина Позивача не доведена, арешт може бути накладений лише на готівкові кошти, в ході досудового розслідування не можуть бути обмежені права та свободи Позивача (т.3 а.с. 201-202).

У судовому засіданні представник ІІ-го Відповідача надав довідку у формі висновку від 20.04.2015, у якій зазначено, що проведено камеральну перевірку достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку за липень 2014 року декларація від 01.04.2015 № та встановлені підстави для проведення документальної позапланової перевірки (т.4 а.с. 4-7). Додатково надав лист ГУ ДФС в Луганській області та інформацію, згідно з якою до відповідного тимчасового реєстру внесено суму невідшкодованого ПДВ Позивачу станом на 01.01.2017 в розмірі 34397180,00 грн (т.4 а.с. 10-11).

У судових засіданнях представник позивача просила задовольнити позов повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в остаточній уточненій позовній заяві та додаткових поясненнях.

У судові засідання 17.01.2019, 24.01.2019, 18.02.2019 Позивач не направив представника відповідно до вимог ст. 57 КАС України, був присутній представник, яка раніше брала участь у розгляді справи, але не є адвокатом (т.3 а.с. 220, 231, т.4 а.с. 43). Керівник підприємства просив розглянути справу за відсутності уповноваженого представника (т.3 а.с. 226, т. 4 а.с. 2, 18)

У судовому засіданні представник ІІ-го відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним у запереченні.

Представник І-го Відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились про час розгляду справи були повідомлені належним чином (т.3 а.с. 240-244).

Під час надання пояснення та дослідження доказів представники сторін узгодили кількість та якість долучених до справи документів, зазначили, що наявні документи є достатніми для розгляду справи по суті та не мають зауважень.

З урахуванням вимог статті 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не прибули, на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено таке.

Судом встановлено, що публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз» зареєстроване як юридична особа (і.к. 05763797) та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (т.1 а.с. 13).

Позивач зареєстрований як юридична особа в м. Сєвєродонецьку Луганської області, вул. Гагаріна буд. 52-б (т.4 а.с. 12-16, т.1 а.с. 13-18). Сторони визнали, що за даною адресою зареєстрований орган управління, фактично виробничі потужності, основні засоби та керівництво знаходиться в м. Луганську вул. Фрунзе 107).

Позивач є платником податку на додану вартість на загальних умовах, що підтверджується витягом № 027 з реєстру платників податку на додану вартість (т.1 а.с. 12). Перебуває на податковому обліку як платник податків у спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (т.1 а.с. 14).

ПАТ «Луганськтепловоз» подано до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС (далі - СДПІ) податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року, в якій з урахуванням уточнюючого розрахунку від 11.06.2015 № , від 07.08.2015 № заявлено до бюджетного відшкодування суму ПДВ в загальному розмірі 34271097,00 грн.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

У період з 05.05.2015 по 13.05.2015 уповноваженими особами податкової інспекції проведено документальну позапланову невиїзну перевірку достовірності та законності нарахування ПАТ «Луганськтепловоз» заявленого бюджетного відшкодування в податковій декларації з ПДВ за липень 2014 року, результати якої оформив актом від 20.05.2015 № 10/19-0/305763797 та встановлено порушення статей 198, 200 та 201 Податкового кодексу України, а саме завищення суми податкового кредиту за липень 2014 у сумі 554173,00 грн що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у сумі 554173,00 грн, завищення заявленої суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за липень 2014 року на загальну суму ПДВ в розмірі 554173,00 грн (т.1 а.с. 19-43).

Не погодившись із висновками Акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 20.05.2015 № 10/19-0/305763797 позивачем подано заперечення № 866-167 від 26.05.2015 (т.1 а.с. 44).

Спеціалізованою державною податковою інспекцією, в якій на той час Позивач перебував на обліку, за результатами розгляду заперечень ПАТ «Луганськтепловоз» змінено рішення, викладене в акті перевірки від 20.05.2015 № 10/19-0/305763797, та встановлено завищення податкового кредиту за липень 2014 року на суму ПДВ 398877,00 грн та завищено бюджетне відшкодування за липень 2014 на суму ПДВ в розмірі 398877,00 грн (т.1 а.с. 45-46).

У зв'язку з чим, СДПІ винесені податкові повідомлення рішення від 08.06.2015 № форми «В4» про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2014 у розмірі 398877, 00 грн та № форми "В1" про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2014 у сумі 398877,00 грн та зобов'язання сплатити штрафні (фінансові) санкції у розмірі 99719,25 грн (т.1 а.с. 47, 48).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 05.10.2015 у справі № 812/515/15 задоволений адміністративний позов ПАТ «Луганськтепловоз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень форми «В1» від 08.06.2015 № , форми «В4» від 08.06.2015 № задоволено частково (т.1 а.с. 50-53).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.12.2015 у справі № 812/515/15 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» задоволено частково, постанову Луганського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року у справі № 812/515/15 скасовано, позов ПАТ «Луганськтепловоз» задоволено, визнано недійсним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів форми «В1» від 08.06.2015 № про зменшення Публічному акціонерному товариству «Луганськтепловоз» суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 398877 грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 99719,25 грн, визнано недійсним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів форми «В4» від 08.06.2015 № про зменшення Публічному акціонерному товариству «Луганськтепловоз» розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 398877,00 грн (т.1 а.с. 54-59).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.02.2016 повернуто касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів. (т. 1 а.с. 60).

Згідно з ч.1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

На підставі зазначеного позивач вважав, що підтверджено його право ПАТ «Луганськтепловоз» на бюджетне відшкодування ПДВ за липень 2014 року на суму 34271097,00 грн.

Згідно із інформацією, зазначеною у довідці станом на 05.09.2016 із суми, заявленої до відшкодування в декларації за звітний період липень 2014 року, фактично відшкодовано 126083,00 грн, залишок бюджетної заборгованості за звітний період станом на 05.09.2016 становить 34271097,00 грн основної заборгованості (т.1 а.с. 181).

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.п. 200.7, 200.10 ст.200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право контролюючим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На підставі п.п. 200.12, 200.13 ст. 200 Податкового кодексу України в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Позивач стверджував, що контролюючий орган не подав у визначений законодавством строк до органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно із інформацією, зазначеною у пункті Акту позапланової документальної перевірки у тому числі за липень 2014 року, від 20.05.2015 позивачем було завищено суму податкового кредиту за липень 2014 року в сумі 554173,00 грн, що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту поточного звітного податкового періоду у сумі 554173 грн. 00 коп. Тоді як, у відповідності до пункту 4.2 цього ж висновку, відповідачем не встановлено порушень при відображені позивачем у декларації за серпень 2014 року від'ємного значення з ПДВ у сумі 4156433,00 грн та бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 7749208,00 грн. Тобто, в акті перевірки відсутні висновки про підтвердження або не підтвердження заявленої суми 34397180,00 грн (т.1 а.с. 19-43).

За таких обставин само по собі скасування податкового повідомлення-рішення у справі № 812/515/15 не свідчить про підтвердження спірної суми.

У червні та серпні 2015 року Позивач надав уточнюючі розрахунки (т.1 а.с. 153-157; 162-166), згідно із якими заявлене бюджетне відшкодування з ПДВ у липні 2014 року було зменшене до 34271097,00 грн при цьому у довідці від 29.04.2015 № 19-0/05763797 зазначено про необхідність проведення документальної позапланової перевірки, що свідчить про відсутність підтвердженої суми бюджетного відшкодування (т.4 а.с. 4 -7).

Також Позивач не навів об'єктивні підстави неодноразових уточнюючих розрахунків за липень 2014 року, які він подавав у квітні 2014 року (т.3 а.с. 95), жовтні 2015 року (т.3 а.с. 99-101), грудні 2015 року (т.3 а.с. 103 - 105), у яких сума від'ємного значення у рядку 23 змінювалась з 34397180,00 грн до 51861735,00 грн, сума бюджетного відшкодування змінювалась з 34397180,00 грн до 34271097,00 грн.

Таким чином, на виконання вимог ст. 77 КАС України Позивач не надав інформації про узгодження суми бюджетного відшкодування за результатами останнього уточненого розрахунку.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Таким чином, на Позивача у справі покладений обов'язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків і зборів в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків, врегульовано статтею 200 ПК України (в редакції чинній у спірний період), згідно з пунктом 200.1 якої сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 цієї статті визначено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За приписами пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

У відповідності до пункту 200.10 та пункту 200.11 статті 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки .

Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету (пункт 200.12. статті 200 ПК України).

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Тобто, виходячи з приписів наведених норм, у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених пунктів 200.7 - 200.8 статті 200 ПК України вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування органом державної податкової служби за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Протягом п'яти операційних днів після отримання зазначеного висновку орган Державного казначейства України повинен видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Станом на час виникнення спірних правовідносин механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість був визначений Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 № 39 (далі - Порядок № 39), згідно з пунктом 6 якого, у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 ПК України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 39 орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом: трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

За приписами пункту 9 Порядку № 39 на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Тобто, за правилами Порядку № 39 у разі підтвердження контролюючим органом достовірності нарахування платником податку суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, контролюючий орган зобов'язаний скласти та надіслати органу державної казначейської служби висновок про суму відшкодування податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню за спірною декларацією, податковим органом не складався.

З 01.01.2017 набрав чинності Закон України від 21.12.2016 № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким був змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Пунктом 52 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (з урахуванням доповнень, внесених Законом № 1797) визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов'язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 56 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (з урахуванням доповнень, внесених Законом № 1797) до 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 189 «Деякі питання бюджетного відшкодування податку на додану вартість» встановлено, що відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Внесення даних та ведення Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється у порядку, визначеному статтею 200 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 Про затвердження Порядку ведення реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок № 26).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 26 формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

За приписами пункту 4 Порядку № 26 орган ДФС вносить до Реєстру певні дані, зокрема, - дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); - суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов'язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; - дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; -дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС; -дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; -дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; - суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 26 повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків.

ІІ-й Відповідач зазначив, що виконав покладені на нього обов'язки та передав до відповідного реєстру спірну суму не відшкодованого ПДВ в сумі 34397180,00 грн (т.4 а.с. 11).

Згідно із п.17.1.1. ст. 17 ПК України платник податків має право безоплатно отримувати у контролюючих органах, у тому числі і через мережу Інтернет, інформацію про податки та збори і нормативно-правові акти, що їх регулюють, порядок обліку та сплати податків та зборів, права та обов'язки платників податків, повноваження контролюючих органів та їх посадових осіб щодо здійснення податкового контролю;

В судових засіданнях представник позивача пояснював, що правом на отримання інформації не користався з відповідним запитом до Відповідачів не звертався, також не звертався із заявами про бюджетне відшкодування до І-го Відповідача.

На виконання вимог статті 77 КАС України Позивач не надав інформації про звернення до І-го Відповідача із заявою про внесення інформації.

З урахуванням пояснень сторін та наявних доказів, у суду відсутні об'єктивні докази про наявність у І-го Відповідача заяв Позивача та інших документів які-б свідчили про необхідність вчинення дій з бюджетного відшкодування на користь Позивача.

У зв'язку із неоднократним зверненням Позивача із заявами про корегування суми бюджетного відшкодування та відсутністю остаточної оцінки відомостей про проведення контролюючим органом перевірки достовірності такого нарахування (щодо зменшеної суми) у відповідності до наведених приписів положень статті 200 ПК України, суд позбавлений можливості підтвердити або спростувати інформацію ІІ-го Відповідача про внесення до відповідного реєстру спірної суми не відшкодованого ПДВ в сумі 34397180,00 грн (т.4 а.с. 11).

Згідно з Положенням про Головне управління ДФС у Луганській області, затвердженим наказом Державної фіскальної служби України від 31.07.2017 № 503 (т.4 а.с. 29-41). Головне управління ДФС у Луганській області є територіальним органом Державної фіскальної служби України, який підпорядковується Державній фіскальній службі України. Головне управління ДФС у Луганській області є органом доходів і зборів. Основними завданнями Головного управління ДФС у Луганській області є забезпечення реалізації державної податкової політики та політики у сфері державної митної справи, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного (при виконанні повноважень з контрольно-перевірочної, оперативно-розшукової роботи, досудового розслідування, перевірок фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом) законодавства, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів та інших платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, державної політики з адміністрування єдиного внеску, а також боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Головне управління ДФС у Луганській області, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 31.07.2017 № 503, Головне управління ДФС у Луганській області відповідно до покладених на нього завдань здійснює адміністрування податків і зборів та інших платежів, єдиного внеску в порядку, встановленому законом, забезпечує контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджету і відповідних позабюджетних фондів.

Підпунктами 45, 59 пункту 4 Положення визначено, що Головне управління ДФС у Луганській області здійснює контроль за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість. Організовує збір податкової інформації та вносить її до інформаційних баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

З вищевикладеного суд дійшов висновку, що з 01.01.2018 у зв'язку з переданням Позивача на облік як платника податків до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області вжиття певних заходів для повернення позивачу суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість належать до компетенції Головного управління ДФС у Луганській області як контролюючого органу.

Приймаючи до уваги наявність неспростованої інформації ІІ-го Відповідача про передачу певної інформації до відповідного Реєстру суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до останнього.

При цьому визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування є виключними повноваженнями органів Державної фіскальної служби, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про підтвердження достовірності такого відшкодування.

Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно до статті 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» (місце знаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 52-Б, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місце знаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11 Г, ), Головного управління ДФС у Луганській області (місце знаходження: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганської області (місце знаходження: 93405, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Центральний, буд. 59, ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду або через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28 лютого 2019 року.

Суддя С.М. Чиркін