Справа № 0940/1531/18
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/4192/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

представника апелянта Романишин К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року (ухвалене головуючим - суддею Остап`юк С.В. в м. Івано-Франківськ) у справі № 0940/1531/18 за адміністративним позовом Фермерського господарства «Персей Агро» до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель провідного спеціаліста відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Польового Дениса Юрійовича, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів про визнання протиправним та скасування припису № 624/0/19-18-ДК/0183Пр/03/01/-18 від 27.07.2018.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що відповідач, за наслідками проведеного обстеження та перевірки земельних ділянок, які розташовані на території Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, на підставі помилкових висновків про самовільне зайняття позивачем земельної ділянки площею 61,0180 га, кадастровий номер :14:002:0001, протиправно вніс припис від 27.07.2018 року за № 624/0/19-18-ДК/0183Пр/03/01/-18.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (індекс 76014, вулиця Сахарова, 34, місто Івано-Франківськ, ) за № 624/0/19-18-ДК/0183Пр/03/01-18 від 27.07.2018, винесеного Фермерському господарству «Персей Агро» (індекс 77423, вулиця Калуське шосе, 2А, село Угринів, Тисменицький район, Івано-Франківська область, ).

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що на момент укладення договору підряду з позивачем Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України мала право користування на законних підставах та фактично користувалась земельною ділянкою площею 61,0180 га, кадастровий номер :14:002:0001, яка розташована на території Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України не мала права укладати договір підряду з позивачем на виконання будь-яких робіт на земельній ділянці площею 61,0180 га (кадастровий номер :14:002:0001) так як не є належним користувачем такої земельної ділянки, оскільки право користування у визначеному законом порядку за нею не зареєстровано.

Позивачем на апеляційну скаргу подано відзив в якому покликається на те, що апелянту з 2016 року було відомо про залучення Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України до виконання робіт з обробітку грунту та виконання інших сільськогосподарських операцій підрядників. В грудні 2016 року договір підряду було укладено з ними. Цей договір не містив порушень чинного законодавства, тому не був оскаржений ні компетентними органами, ні іншими зацікавленими особами. До перевірки в 2018 році вони на протязі 2017 року надавали Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України різного роду послуги та отримував за них винагороду. Такі послуги в 2017 році надавались і на спірній земельній ділянці по цій справі.

Також Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України подала пояснення на апеляційну скаргу в якому зазначає, що ні відповідача, ні апелянт не надали суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції докази того, що спірною земельною ділянкою користувалась інша особа, а не вони. А тому вважають безпідставним твердження апелянта про те, що вони не мали права укладати договір підряду на виконання будь-яких робіт на земельній ділянці, так як не є належним користувачем.

У зв`язку з цим Фермерське господарство «Персей Агро» та Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник апелянта та відповідач Гуменний О.І. в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та надли пояснення, просять апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - провідним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Польовим Д.Ю. проведено обстеження земельної ділянки та перевірку дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельних ділянок, що знаходяться на території Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, внаслідок чого Акт обстеження земельної ділянки від 24.05.2018 за № 624/0/92-18-ДК/238/АО/10/01/-18 та Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 11.06.2018 за № 624/0/92-18-ДК/467/АП/09/01/-18.

Вказаною перевіркою встановлено, що земельна ділянка державної форми власності площею 61,0180 га, кадастровий номер :14:002:0001, сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області самовільно зайнята Фермерським господарством «Персей Агро», шляхом розорювання та посіву сільськогосподарських культур, без документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою.

27.07.2018 за виявлене порушення, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Польовим Д.Ю. внесено позивачу припис за № 624/0/19-18-ДК/0183Пр/03/01/18 від 27.07.2018.

Вважаючи такий припис протиправним позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з'ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Дотримання Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Богородчанському, Галицькому, Тисменецькому, Тлумацькому районах та містах Івано-Франківську та Тисмениці Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано - франківській області Гуменним О.І. (далі - Інспектор) процедури обстеження земельної ділянки визнається учасниками справи та відповідно до приписів ч. 1 ст. 78 КАС України не підлягає доказуванню.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суть даного публічно-правового спору зводиться до перевірки правильності оцінки Інспектором фактичних обставин, встановлених під час обстеження зазначеної земельної ділянки, тобто в межах доводів апеляційної скарги.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 передбачено, зокрема, обов'язковість державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб тощо.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності, а також громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації.

Згідно приписів ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України встановлено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

З матеріалів вбачається, що Фермерське господарство «Персей Агро» виконувало роботи на земельній ділянці, площею 61,0180 га, кадастровий номер :14:002:0001,, яка розташована на території Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області на підставі Договору підряду № 19/16/4 від 19.12.2016 та додаткових угод до нього, зокрема Додаткової угоди № 4 від 19.12.2016 до Договору підряду № 19/16/4 від 19.12.2016.

Предметом вказаного договору підряду є виконання позивачем (як підрядником) за дорученням Замовника - Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (Замовник) певного комплексу підрядних робіт в процесі виробництва сільськогосподарської продукції Замовником на сільгоспугіддях Замовника, а Замовник в свою чергу зобов'язався прийняти виконані роботи і оплатити вартість послуг Підрядника.

Відповідно до наданих матеріалів справи третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України стверджує, що саме вона є землекористувачем вказаної вище земельної ділянки.

На підтвердження зазначеної обставини, третьою особою було надано Державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ № 000256, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду № 809/1231/17 від 24.10.2017, Статут Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, затверджений Президентом Національної академії аграрних наук України 15.02.2018 щодо правонаступництва особи, якій фактично була відведена земельна ділянка у користування.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивач є лише виконавцем певних підрядних сільськогосподарських робіт на обумовленій земельній ділянці, фактичним землекористувачем якої є Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України.

Відтак, колегія суддів вважає, що на момент укладення та виконання договору підряду, позивач не був фактичним землекористувачем названої ділянки, а відтак не міг допустити порушення земельного законодавства, викладені в Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки № 624/0/92-18-ДК/467/АП/09/01/18 від 11.06.2018, як самовільний землекористувач.

Стосовно ж правової оцінки обставин щодо належного користування названою земельною ділянкою Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції у цій частині є передчасними, оскільки до предмету спірних правовідносин не відноситься встановлення фактів та обставин щодо правомірності або неправомірності користування названою земельною ділянкою Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України.

Водночас, колегія суддів вважає, що відповідач, встановивши порушення вимог земельного законодавства, повинен застосувати певні види зобов'язань чи стягнень лише відносно фактичного землекористувача - Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України як особи, яка здійснювала всі дії по відношенню до спірної земельної ділянки як замовник, і лише за умови доведення неправомірного використання ним земельної ділянки до моменту проведення її реєстрації в листопаді 2017 року.

Крім цього, суд зазначає, що відповідачем не долучено доказу, який вказує обставини з приводу самовільного захоплення саме - Фермерським господарством «Персей Агро» земельної ділянки площею 61,0180 га, кадастровий номер :14:002:0001, яка розташована на території Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області.

Поряд із обумовленим, колегія суддів відхиляє доводи відповідача з приводу того, що спірна земельна ділянка не входить в загальну площу земельних ділянок передбачених названим договором підряду, оскільки зібраними у справі доказами підтверджуються обставини, що предметом виконання підрядних сільськогосподарських робіт є земельна ділянка, площею 61,0180 га, кадастровий номер :14:002:0001, яка розташована на території Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області.

Таким чином, Фермерське господарство «Персей Агро» не може бути визнана як особа, що самовільно зайняла земельну ділянку.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний припис від 31.07.2018 року за № 377/0/19-18-ДК/195Пр/03/01/-18 винесено без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, а відтак, є протиправним та підлягає до скасування.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 0940/1531/18- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 26 лютого 2019 року