Справа № 804/2944/18(ЗП/0840/170/18)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 804/2944/18(ЗП/0840/170/18)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року (суддя Калашник Ю.В., повний текст складено 08.11.2018р.) у справі №804/2944/18 (ЗП/0840/170/18) за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправною відмову Відокремленого підрозділу "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО", у надані публічної інформації на запит позивача;

зобов'язати Відокремлений підрозділ "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" надати позивачу повну інформацію на зазначений запит, а саме:

на якій підставі станом на 01.01.2018 здійснює свою діяльність ВП "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" (з зазначення документу, на підставі якого було затверджено Положення, органу, який затвердив це Положення, та дати прийняття редакції, чинної станом на 01.01.2018);

чи встановлені станом на 01.01.2018 належні фільтри на трубах в 7, 8 та 10 енергоблоках ВП "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго";

відомості про здійснювані викиди станом на 01.01.2018 з боку ВП "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго";

відомості про відповідність діючому станом на 01.01.2018 екологічному законодавству та діючому дозволу на викиди здійснюваних викидів станом на 01.01.2018 з боку ВП "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго".

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 03.01.2018, у порядку передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", звернувся із запитом на отримання публічної інформації до Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Листом від 10.01.2018 вих. № 23-15/15/0/49-18 остання повідомила позивача про направлення зазначеного запиту належним розпорядникам інформації. У відповідь на запит позивача на отримання публічної інформації відповідачем відмовлено в отриманні запитуваної інформації. Позивач вважав таку відмову у доступі до публічної інформації необґрунтованою, протиправною та такою, що порушує принцип відкритого доступу до публічної інформації, у зв'язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій відповідача, в частині відмови у наданні запитуваної позивачем інформації з огляду на те, що запитувана інформація не може бути визнана екологічною інформацією, що свідчить про відсутність у відповідача обов'язку як зберігати таку інформацію так і надавати доступ до неї.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що у відповідності до ч.1 ст.9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» кожний громадянин України має право на вільний доступ до інформації про стан навколишнього природного середовища (екологічна інформація) та вільне отримання, використання, поширення та зберігання такої інформації. Право на доступ громадян до такої інформація передбачено і Конвенцією про доступ до інформація, участь громадськості в процесі прийняття рішень та доступ до правосуддя з питань, що стосуються довкілля (Орухівська Конвенція), яка набрала чинності для України 30.10.2001р. і яка є частиною національного законодавства. Позивач зазначає, що вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки, в контексті зазначених норм права, наявності у позивача права на отримання запитуваної інформації, хоча запитувана інформація відноситься до екологічної інформації та становить суспільний інтерес, оскільки безпосередньо пов'язана із забрудненням навколишнього середовища, що негативно впливає на здоров'я громадян. Крім цього, позивач зазначає те, що суд першої інстанції, визнавши правомірною відмову відповідача у наданні інформації з підстав відсутності у нього такої інформації, не звернув уваги на те, що суть відмови полягала в іншому, а саме в тому, що на думку відповідача, запитувана інформація має обмежений доступ і правовий режим конфіденційної інформації, яка пов'язана з виробництвом, технологією, управлінням, фінансовою та іншою господарською діяльністю підприємства.

У судове засідання позивач не з'явився, подавши клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано тим, що відзив на апеляційну скаргу отримано позивачем 26.02.2019р., у зв'язку з чим у нього не достатньо часу для підготовки пояснень стосовно обставин, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу. Відповідно до ч.1 ст.313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Колегія суддів, за наслідками розгляду клопотання, не вбачає підстав для висновку щодо поважності причин не прибуття позивача у судове засідання, оскільки враховуючи дату отримання відзиву на апеляційну скаргу позивач мав об'єктивну можливість та час підготувати свої пояснення у разі наявності на це бажання.

Представник відповідача у судовому засіданні просив залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обґрунтованість, підтримавши позицію, яка висловлена у відзиві на апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 03.01.2018, позивачем відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" до Дніпропетровської обласної державної адміністрації надіслано запит № 1/ДОК-ДТЕС/ВКД-2018 на отримання публічної інформації, а саме:

на якій підставі станом на 01.01.2018 здійснює свою діяльність ВП "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго";

чи встановлені станом на 01.01.2018 належні фільтри на трубах в 7, 8 та 10 енергоблоках ВП "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго";

відомості про здійснювані викиди станом на 01.01.2018 року з боку ВП "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго";

відомості про відповідність діючому станом на 01.01.2018 екологічному законодавству та діючому дозволу на викиди здійснюваних викидів станом на 01.01.2018 з боку ВП "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" (а.с.14).

Зазначений запит Дніпропетровською обласною державною адміністрацією скеровано за належністю до АТ "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" листом № 23-14/0/49-18 від 10.01.2018, яким встановлено надати відповідь на пункти 1, 2, 3 запиту. Пункт 4 запиту адресовано до Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області.

Листом ВП "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" від 18.01.2018 № 113/2900, Дніпропетровській обласній державній адміністрації та позивачу надано відповідь на Лист від 10.01.2018 вих. № 23-14/0/49-18 щодо направлення до розгляду за належністю запиту на отримання публічної інформації ОСОБА_1 від 03.01.2018 № 1/ДОК-ДТЕС/ВКД-2018 в частині пунктів 1-3 зазначеного запиту.

Зазначеним листом ВП "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" надано відповідь за змістом якої, інформація, яка запитується ОСОБА_1 у п. 2-3 його запиту не відноситься до інформації в розумінні ч. 2 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", яку суб'єкти господарювання зобов'язані надавати за запитами. Запитувана інформація має обмежений доступ і правовий режим конфіденційної інформації, яка пов'язана із виробництвом, технологією, управлінням, фінансовою та іншою господарською діяльність підприємства. Склад та обсяг відомостей, що становлять конфіденційну інформацію визначаються положенням ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" "Про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію", в якому також зазначена запитувана інформація. З посиланням на ст. 21 Закону України "Про інформацію" зазначає, що чинне законодавство України не дозволяє прийняти позитивне рішення щодо задоволення вимог про надання інформації, перелічених у п. 2-3 запиту заявника. Додатково зазначено, що ВП "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" здійснює свою діяльність відповідно до Положення ВП "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго", затвердженого у порядку, встановленому чинним законодавством України (а.с.16).

Позивач вважає, що у своїй відповіді на запит відповідач надав лише частково інформацію на перше питання (тобто частково відмовив у наданні запитуваної інформації), на питання 2-3 зазначені у запиті відповідач повністю відмовив у наданні позивачу запитуваною інформації, а на 4 питання не надав жодної інформації, у зв'язку із чим позивач вважає неправомірною відмову відповідача у наданні запитуваної інформації та такою, що порушує право позивача на доступ до публічної інформації, гарантоване ст.3, п. 6 ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації", у зв'язку із чим звернувся до суду із вказаним позовом.

З наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» кожний громадянин України має право на вільний доступ до інформації про стан навколишнього природного середовища (екологічна інформація) та вільне отримання, використання, поширення та зберігання такої інформації, за винятком обмежень, встановлених законом.

Згідно із ст..25 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»

Інформація про стан навколишнього природного середовища (екологічна інформація) - це будь-яка інформація в письмовій, аудіовізуальній, електронній чи іншій матеріальній формі про:

стан навколишнього природного середовища чи його об'єктів - землі, вод, надр, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та рівні їх забруднення;

біологічне різноманіття і його компоненти, включаючи генетично видозмінені організми та їх взаємодію із об'єктами навколишнього природного середовища;

джерела, фактори, матеріали, речовини, продукцію, енергію, фізичні фактори (шум, вібрацію, електромагнітне випромінювання, радіацію), які впливають або можуть вплинути на стан навколишнього природного середовища та здоров'я людей;

загрозу виникнення і причини надзвичайних екологічних ситуацій, результати ліквідації цих явищ, рекомендації щодо заходів, спрямованих на зменшення їх негативного впливу на природні об'єкти та здоров'я людей;

екологічні прогнози, плани і програми, заходи, в тому числі адміністративні, державну екологічну політику, законодавство про охорону навколишнього природного середовища;

витрати, пов'язані із здійсненням природоохоронних заходів за рахунок фондів охорони навколишнього природного середовища, інших джерел фінансування, економічний аналіз, проведений у процесі прийняття рішень з питань, що стосуються довкілля.

В статті 2 частині 3 Конвенції про доступ до інформація, участь громадськості в процесі прийняття рішень та доступ до правосуддя з питань, що стосуються довкілля (Орухівська Конвенція), яка набрала чинності для України 30.10.2001р. визначено поняття «екологічна інформація», що означає будь-яку інформацію в письмовій, аудіовізуальній, електронній чи іншій матеріальній формі про:

а) стан таких складових навколишнього середовища, як повітря і атмосфера, вода, грунт, земля, ландшафт і природні об'єкти, біологічне різноманіття та його компоненти, включаючи генетично змінені організми, та взаємодію між цими складовими;

б) фактори, такі як речовини, енергія, шум і випромінювання, а також діяльність або заходи, включаючи адміністративні заходи, угоди в галузі навколишнього середовища, політику, законодавство, плани і програми, що впливають або можуть впливати на складові навколишнього середовища, зазначені вище в підпункті а), і аналізі затрат і результатів та інший економічний аналіз і припущення, використані в процесі прийняття рішень з питань, що стосуються навколишнього середовища;

с) стан здоров'я та безпеки людей, умови життя людей, стан об'єктів культури і споруд тією мірою, якою на них впливає або може вплинути стан складових навколишнього середовища або через ці складові, фактори, діяльність або заходи, зазначені вище в підпункті б).

Враховуючи зазначені норми права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що запитувана позивачем у п.2-3 Запиту інформація стосується інформації про фактори, які випливають на складові природного середовища, оскільки як наявність фільтрів в 7, 8 та 10 енергоблоках ВП "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" так і відомості щодо викидів в атмосферне повітря безумовно є інформацією про фактори, які випливають на складові природного середовища, зокрема, на стан атмосферного повітря.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з позивачем про те, що запитувана у п.2-3 Запиту інформація за своєю суття є екологічною інформацією та стосується стану довкілля, і відповідно така інформація становить суспільний інтерес, оскільки безпосередньо пов'язана із рівнем забруднення навколишнього середовища, що негативно впливає на стан здоров'я громадян.

За змістом ч. 2 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", до розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють:

1) інформацією про стан довкілля;

2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;

3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян;

4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Таким чином, оскільки відповідач володіє інформацією щодо технологічних процесів виробництва, зокрема, в частині наявності чи відсутності очисних фільтрів, то він є розпорядником інформації, яка запитувалася позивачем у п.2 Запиту.

Суд першої інстанції, вказуючи на правомірність дій відповідача в частині відмови у наданні запитуваної у п.2 Запиту інформації, виходив з того, що такі дані як марка, модель, технічні номери не є інформацією про стан навколишнього природного середовища, тобто не можуть бути екологічною інформацією відповідно до статті 25 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Але з такими підставами для відмови у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції погодитись на може, оскільки у запиті про надання публічної інформації позивачем не ставилось питання про надання інформації щодо марки, моделей, технічних номерів очисних фільтрів (якщо їх взагалі було встановлено).

Необгрунтованими вважає суд апеляційної інстанції і висновки суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача в частині відмови у наданні запитуваної у п.3 Запиту інформації.

Так, відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що запит позивача про надання інформації датований 03.01.2018р., а направлений до відповідача 10.01.2018р., що унеможливлює проведення інструментально-лабораторних досліджень та встановлення відомостей щодо викидів забруднюючих речовин станом саме на 01.01.2018р. При цьому, суд зазначив те, що відповідач не має обов'язку володіти інформацією на конкретну дату року та обов'язку щодо зберігання такої інформації та її розповсюдження, оскільки інформаційне забезпечення здійснюється органами державної влади та органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

В той же час, відмовляючи у задоволенні позову з таких підстав, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що такі підстави не визначалися відповідачем у відповіді на запит позивача, оскільки суть відмови полягала в іншому, а саме в тому, що на думку відповідача, запитувана інформація має обмежений доступ і правовий режим конфіденційної інформації, яка пов'язана з виробництвом, технологією, управлінням, фінансовою та іншою господарською діяльністю підприємства.

Таким чином, надаючи оцінку діям відповідача щодо розгляду п.3 запиту позивача, суд першої інстанції фактично самостійно визначив підстави для відмови у наданні запитуваної інформації, які не були визначені відповідачем у відповіді на запит, а отже і не заперечувалися позивачем під час звернення із позовом до суду.

Отже, здійснюючи судовий контроль за діями відповідача, в частині не надання запитуваної позивачем у п.3 запиту інформації, суд першої інстанції фактично визначив нові обставини, які не були підставою для виникнення спірних правовідносин між сторонами.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість позову, в частині заявлених вимог щодо неправомірності дій відповідача по розгляду п.2, 3 Запиту позивача.

Щодо п.1 Запиту, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до п.1 Запиту позивач просив на якій підставі станом на 01.01.2018 здійснює свою діяльність ВП "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" (з зазначення документу, на підставі якого було затверджено Положення, органу, який затвердив це Положення, та дати прийняття редакції, чинної станом на 01.01.2018).

Встановлені обставини справи свідчать про те, що у відповідь на пункт 1 Запиту відповідач надав інформацію та зазначив, що ДТЕК Придніпровська ТЕС здійснює свою діяльність на підставі відповідного Положення про Відокремлений підрозділ «Придніпровська теплова електрична станція» Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з огляду на зміст п.1 запиту можливо стверджувати про те, що відповідачем надано позивачу запитувану інформацію.

В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що якщо у запиті йдеться про положення, на підставі якого здійснює свою діяльність філія (представництво або відокремлений підрозділ), то на розпорядника також покладається обов'язок забезпечити доступ до самого документа.

З такими аргументами позивача суд апеляційної інстанції погодитися не може, оскільки такого обов'язку розпорядника інформації Закон не містить, а п.1 Запиту не передбачав надання можливості доступу до Положення, на підставі якого здійснює свою діяльність відповідач.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, в частині заявлених вимог щодо неправомірності дій відповідача по розгляду п.1 Запиту позивача.

Щодо п.4 запиту позивача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Як зазначено вище, із запитом про надання інформації від 03.01.2018р. позивач звертався не до відповідача, а до Дніпропетровської обласної державної адміністрації надіслано запит.

Зазначений запит Дніпропетровською обласною державною адміністрацією скеровано за належністю до АТ "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" листом № 23-14/0/49-18 від 10.01.2018, яким встановлено надати відповідь на пункти 1, 2, 3 запиту (а.с.74).

Таким чином, оскільки перед відповідачем не було порушено питання щодо розгляду та надання відповіді на п.4 запиту, то у останнього не існувало обов'язку щодо надання позивачу відповіді відносно запитуваної інформації.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, в частині заявлених вимог щодо неправомірності дій відповідача по розгляду п.4 Запиту позивача.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову, в частині заявлених вимог щодо неправомірності дій відповідача під час розгляду п.2,3 Запиту від 03.01.2018р.

У зв'язку з із частковим задоволенням позову на з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, у вигляді сплаченого судового збору, на загальну суму 1762,01грн. (704,80грн. - за подання позову, 1057,21грн. - за подання апеляційної скарги).

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року у справі №804/2944/18 (ЗП/0840/170/18) - скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Відокремленого підрозділу "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО", у надані публічної інформації на пункти 2, 3 запиту ОСОБА_1 від 03.01.2018р.

Зобов'язати Відокремлений підрозділ "Придніпровська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" надати ОСОБА_1 інформацію на пункти 2, 3 запиту від 03.01.2018р.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» () на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі1762,01грн.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст.328 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 28.02.2019р.

Повний текст постанови складено 01.03.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк