Справа № П/811/4273/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2019 року

Київ

справа №П/811/4273/14

адміністративне провадження №К/9901/26836/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Креатив» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року (судді: Суховаров А.В. (головуючий), Ясенова Т.І., Головко О.В) у справі №П/811/4273/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Креатив» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення рішення,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Приватне акціонерне товариство «Креатив» (далі - позивач, ТОВ «Креатив») звернулось до суду з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.08.2014 №.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час перевірки контролюючому органу надано всі документи на підтвердження здійснення фінансово-господарської діяльності позивача з контрагентом, тому є безпідставними висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства, оскільки чинне законодавство не передбачає ні права, ні обов'язку покупця перевіряти технічні можливості контрагентів та не ставить дійсність господарських договорів, укладених з ними, у залежність від наявності виробничих потужностей.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.12.2014 задоволено адміністративний позов. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 27 серпня 2014 року №.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року скасовано рішення першої інстанції та прийнято нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено транспортування товару від ТОВ «Мірошнік» до ПАТ «Креатив», зокрема що ТОВ «Мірошнік» не знаходиться за адресою реєстрації, відсутні бухгалтерські документи про відображення поставки продукції на адресу позивача. Відтак позивачем не доведено реальність здійснення господарських операцій обґрунтованість понесення валових витрат, наявність приводів для формування податкового кредиту.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Уповноваженими особами контролюючого органу проведено позапланову документальну невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з контрагентами ТОВ «Мірошнік» за період з 01.05.2014 по 31.05.2014, про що складено акт від 11.08.2014 №164/11-23-22-02/31146251, яким встановлено порушення позивачем вимог пп. 198.3, 198.6 ст.198 ПК України у результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 2 151 385,00 грн, в тому числі: за травень 2014 року на суму 208 957,00 грн; за червень 2014 року на суму 1 942 428,00 грн.

За результатами перевірки контролюючий орган прийняв податкове повідомлення-рішення від 27.08.2014 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з основного зобов'язання на суму 2 151 385,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій на суму 1 075 693,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22.5.2014 між ПАТ «Креатив» та ТОВ «Мірошнік» був укладений договір поставки соняшника. Крім цього, первісний боржник за договором ПП "Чезера Люкс" перевів свій борг по постачанню соняшника в кількості 3000,510 т. на нового боржника - ТОВ "Мірошнік".

На підтвердження виконання господарських операцій за вказаним договором в матеріалах справи містяться копії податкових накладних, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, банківських виписок. Наявність виробничих потужностей, необхідних для перероблення соняшника та виготовлення рослинних жирів підтверджується договором оренди майна у ТОВ "Кіровоградский комбікормовий завод", ПП "Еллада".

Реалізація рослинних жирів ПАТ "Креатив" підтверджується договорами на поставку товару - ДП "Старокостянтинівський молочний завод", ПАТ «Львівська кондитерська фабрика».

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги позивач вказує на неврахування судом апеляційної інстанції доводів позивача про те, що підтвердженням виконання договорів з контрагентами та поставки товару є належним чином складені первинні бухгалтерські документи. Крім того, позивач посилається на правомірність укладених між ним та контрагентами правочинів, зважаючи на те, що судом не визнана їх недійсність; відсутність або дефектність документів на транспортне перевезення обумовленого договорами товару не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій; товарно-транспортна накладна не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставити придбання та продажу товару; отримання придбаного товару уповноваженою особою підтверджується відповідною довіреністю.

9. Контролюючим органом подано відзив (заперечення) на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, а судове рішення апеляційної інстанції - без змін, з посиланням на необґрунтованість такої скарги.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України

10.1. Пункт 198.3 статті 198.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

10.2. Пункт 198.6 статті 198.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

11. Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні":

11.1. Стаття 1.

11.1.1. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

11.1.2. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

11.2. Частина 1 статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об'єкту оподаткування податком на прибуток (витрат) та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

13. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

14. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов'язковою умовою для формування об'єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

15. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

16. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов'язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб'єктом владних повноважень покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

17. Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема формування податкового кредиту з ПДВ.

18. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

19. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб'єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

20. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

21. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій відносно правомірності спірного податкового повідомлення - рішення, зважаючи на те, що витрати для цілей формування податкового кредиту з податку на додану вартість повинні бути підтверджені належними і допустимими первинними документами, які відображають реальність спірних господарських операцій, і є підставою для формування податкового обліку платника податків. Надані для дослідження судам попередніх інстанцій первинні документи судом апеляційної інстанції визнано неналежними, оскільки в товарно-транспортних накладних не зазначені адреси навантаження, а вказані лише пункт навантаження Херсонська область, що виключає можливість встановити дійсне місце навантаження товару; графи про довіреність вантажоодержувача, стан вантажу, відповідальну особу вантажовідправника, вартість вантажу, осіб, які проводили навантаження і розвантаження - не заповнені; у видаткових накладних відсутнє прізвище особи, яка отримала товар; відсутні довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей позивачем; відсутні докази перерахування грошових коштів з рахунків ПАТ «Креатив» на рахунки ТОВ «Мірошнік».

З огляду на викладене, колегія суддів вважає об'єктивними доводи податкової інспекції про непідтвердження транспортування товару від ПАТ «Креатив» до ТОВ«Мірошнік», зокрема що ТОВ «Мірошнік» не знаходиться за адресою реєстрації, відсутні бухгалтерські документи про відображення поставки продукції на адресу позивача. Відтак позивачем не доведено реальність здійснення господарських операцій обґрунтованість понесення валових витрат, наявність приводів для формування податкового кредиту.

22. Таким чином, відсутність факту здійснення господарської операції, окрім іншого, підтверджується і неможливістю реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця виконання робіт та обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виконання робіт або послуг, відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу недостатності фізичних, технічних та технологічних можливостей до вчинення дій, що становлять зміст господарської операції, зважаючи на непідтвердження транспортування товару від ПАТ «Креатив» до ТОВ «Мірошнік», оскільки ТОВ «Мірошнік» не знаходиться за адресою реєстрації та відсутності бухгалтерських документів про відображення поставки продукції на адресу позивача.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд попередньої інстанції враховуючи встановлені контролюючим органом під час проведення перевірки обставини щодо непідтвердження належними первинними документами операцій з придбання товару, а відповідно і неправомірність формування позивачем податкового обліку за такими операціями, надав належну оцінку зібраним у справі доказам та дійшов обґрунтованого висновку про недостовірність задекларованих позивачем даних податкового обліку, що, відповідно, виключає право позивача формувати витрати та податковий кредит за такими операціями.

24. Оцінка доказів судом зроблена з огляду на приписи норм процесуального законодавства, надано об'єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених як позивачем так і контролюючим органом.

У касаційній скарзі позивач не зазначав, що докази у справі є недопустимими чи недостовірними, а також не зазначав про їх неповне чи їх необ'єктивне дослідження.

25. Враховуючи встановлені обставини справи в сукупності, а також правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що контролюючим органом доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, натомість позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено свої заперечення проти наданих контролюючим органом доказів та доводів щодо неправомірного формування даних податкового обліку за господарськими операціями з ТОВ «Мірошнік».

26. Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Креатив» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року слід залишити без задоволення.

27. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

28. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Креатив» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року у справі №П/811/4273/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду