Справа № 2140/1767/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 2140/1767/18

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Потапчук В.О.

суддів: Семенюк Г.В. , Шляхтицький О.І.

при секретарі Алексєєвій Н.М.

за участю представника скаржника Балихіна В.В., Нівакшонової Н.В.

представників позивача Віштал Д.А., Малюк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року прийнятого у відкритому судовому засіданні о 15:48 год. (суддя: Дмитрієва О.О.) у справі за позовом Приватного підприємства "НАСА" до Херсонської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000006/2 від 15 серпня 2018 року

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2018 року Приватне підприємство "НАСА" (далі - ПП "НАСА", позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Херсонської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000006/2 від 15 серпня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на умовах визначених контрактом та на підставі супроводжувальних документів продавець (LINYI TAILAI PLASTIK CO LTD) здійснив поставку на адресу покупця (ПП "Наса") товару №1 та №2 - плівки, за кодами товарів 39201089 у кількості 90 та 88 рулонів відповідно. Декларуючи товар, ПП "Наса" було заявлену митну вартість товару, визначену самостійно, за основним методом - за ціною договору. Позивач зазначає, що під час декларування товарів ним було подано повний пакет документів, необхідний для митного оформлення вказаного в декларації товару. Статтями 49, 51, 52, 53, 54 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. Позивач вважає, що метод визначення митної вартості за ціною договору є пріоритетним, а тому при контролі правильності визначення митної вартості товарів перш за все органом доходів і зборів мають бути здійснені всі передбачені законом заходи для застосування основного методу. За наявності сумнівів щодо повноти відомостей та документів, що подані декларантом для підтвердження митної вартості, митний орган має витребувати необхідні додаткові документи та вжити інші заходи для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Підприємство стверджує, що для підтвердження заявленої митної вартості товару ним надано митному органу всі необхідні документи, передбачені ст. 53 МК України, а саме ті, які ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів, яка підлягає сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору, а тому відповідачем необґрунтовано відмовлено в застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). Крім того, посилаючись на рішення Верховного Суду, позивач вказує на те, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року адміністративний позов ПП "НАСА" задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Митниця ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняту нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Окрім того, скаржник зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою доводи митниці, якими остання керувалася при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів та в судовому рішенні не спростовує виявлені митним органом розбіжності, а саме:

1) в поданому до митного оформлення контракті № СН-UА-15/12/16 від 15 грудня 2016 року згідно 4.2 не вказано, що витрати на транспортування та страхування включені до вартості товару. Митниці не надано жодного документа щодо підтвердження включення до ціни вищезазначеного товару витрат на перевезення та його страхування;

2) відповідно до п.6.2 контракту виробником товару є компанія LINYI TAILAI PLASTIK CO.LTD, в той час як декларантом надано лист - пояснення від 07 серпня 2018 року про те, що виробником частини товару є компанія DOOSUNG CO., LTD;

3) У відповідності до п.5.5 вищезазначеного контракту розрахунки здійснюються шляхом 100% оплати протягом 30 діб після отримання товару на склад покупця, а п. 2.5 передбачає здійснення передоплати за товар до початку його виробництва;

Крім того, заявлена декларантом митна вартість товару на умовах поставки "СІF - Оdessа" є нижчою ніж прямі витрати на виробництво товару. Фактурна вартість товару "Плівка ПВХ" коливається від 961 до 964 Дол. США за тонну (з урахуванням витрат на виробництво, доставку, страхування та транспортування), в той час як лише вартість ПФХ сировини складала від 930 до 940 Дол. США за тонну. ("Дайджест цін товарів на світових ринках" №108 з 16 червня 2018 року по 30 червня 2018 року).

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 02 січня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів ст.ст. 195, 310 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Обставини справи.

Між позивачем ПП "Наса" та компанією LINYI TAILAI PLASTIK CO LTD , Китай, 15 грудня 2016 року було укладено контракт № СН-UA-15/12/16 (далі-Контракт) на поставку товару - будівельних матеріалів за номенклатурою, кількістю та цінам згідно супровідних документів на умовах CIF ODESSA/ CIF CHЕRNOMORSK(ILYICHEVSK)/ CIF YUZHNIY, UKRAINE, відповідно до правил Інкотермс 2010.

На виконання умов Контракту позивачем імпортовано на митну територію України товар, а саме:

- Товар №1 плівка з полімерів вініл хлориду вторинної сировини, не поєднана з іншими матеріалами, з вмістом пластифікаторів не менше 6%, завтовшки не більше одного мм, не самоклейна, не пориста - код товару 39201089;(90 рулонів);

- Товар № 2: Плівка з полімерів вініл хлориду вторинної сировини, не поєднана з іншими матеріалами, з вмістом пластифікаторів не менше 6%, завтовшки не більше одного мм, не самоклейна, не пориста - код товару 39201089;(88 рулонів).

Плівка використовується при облицюванні виробів з деревини, у асортименті різних розмірів, для будівельних робіт, розміщена на дерев'яних палетах, вартістю 21 659.53 дол. США (курс валюти 27.458922).

06 серпня 2018 року до м/п "Херсон-центральний" за попередньою митною декларацією ІМ40ЕЕ від 31 липня 2018 року № UA508070/2018/001027 надійшов вантаж "плівка ПВХ", отримувачем якого зазначено ПП "Наса". За результатами митного огляду товару було складено акт від 05 серпня 2018 року №500030/2018/2414, яким встановлено, що фактичним виробником товару є "DOOSUNG KOREA CO,LTD", країна походження Корея.

Частину партії товару "Плівка ПФХ", що переміщувалась в контейнері ZCSU8363147, декларантом в зоні діяльності СМО м/п "Херсон-центральний" було розміщено на тимчасове зберігання на митний склад ТОВ "ОПТЦЕНТР" за єдиним уніфікованим документом від 06 серпня 2018 року № 724/10/64-05-07.

Інша частина партії товару (контейнери № TGBU5768743, DFSU6301052, BMOU4514571, CRSU9061180) була декларантом заявлена у вільний обіг за митною декларацією від 06 серпня 2018 року № 508070/2018/001055 як товар "Плівка ПВХ" китайського походження, виробником якої виступає LINYI TAILAI PLASTIC CO.,LTD (Китай).

Відповідач зазначає, що під час проведення митного огляду за вказаною митною декларацією (акт про проведення митного огляду від 07 серпня 2018 року № 508070/2018/001055) митним органом було встановлено, що фактично задекларований товар є корейського походження, виробником якого є DOOSUNG KOREA CO,LTD. За фактом заявления у митній декларації недостовірних відомостей співробітниками митниці розпочато провадження у справі про порушення митних правил за статтею 485 МКУ.

Згідно листа LINYI TAILAI PLASTIC CO.,LTD б/н встановлено, що виробником частини товару є DOOSUNG KOREA CO,LTD та країною походження є Корея у зв'язку із недостатністю власного виробництва товару та для виконання умов договору.

У зв'язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митницею направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Згідно повідомлення від митниці декларанту про надання копій документів на підтвердження митної вартості товару декларантом до митного органу надано наступні документи: прас-лист, комерційну пропозицію.

15 серпня 2018 року декларантом позивача за договором про надання послуг митного брокера ФОП ОСОБА_6 для митного оформлення товару до сектору митного поста "Херсон - центральний" Херсонської митниці ДФС України подано митну декларацію №UA508070/2018/001107, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 21 659,53 доларів США, за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Разом з вантажно-митною декларацією позивачем для оформлення товару надано: пакувальний лист; рахунок-фактура (інвойс); коносамент; автотранспортна накладна; декларація про походження товару; зовнішньоекономічний договір (контракт); доповнення до зовнішньоекономічного контракту; договір про надання послуг митного брокера.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що в поданому до митного оформлення контракті №CH-UA-15/12/16 від 15 грудня 2016 року згідно п. 4.2 не вказано, що витрати на транспортування та страхування включені до вартості товару; у відповідності до п. 5.5. контракту розрахунки здійснюються 100% оплати протягом 30 діб після отримання товару на склад покупця, а відповідно до п. 2.5. початок виробництва здійснюється після отримання попередньої оплати за товар; відповідно до п. 6.2. контракту виробником товару є LINYI TAILAI PLASTIK CO. LTD, в той час як декларантом надано лист-пояснення від 07 серпня 2018 року про те, що виробником частини товару є DOOSUNG CO., LTD; на вимогу митного органу декларантом не надані наступні документи, а саме: документи що містять відомості про вартість страхування; копію митної декларації країни відправлення; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації.

За результатами проведеної консультації, митну вартість товару №1 скориговано та визначено за резервним методом на підставі інформації наявної у митного органу -мд від 21 травня 2018 року №UA 504180/2018/001913, а саме: 1,48 дол. США/кг. (числове значення митної вартості товару становить 11506кг*1.48=17028.88 дол. США. За результатами проведеної консультації, митну вартість товару №2 скориговано та визначено за резервним методом на підставі інформації наявної у митного органу - мд від 04 липня 2018 року № UA 100110/2018/318618, а саме 1,3 дол. США/кг. (числове значення митної вартості товару становить:10988 кг.*1,3=14284,4 дол. США). Попередні методи не застосовувались.

Відповідачем 15 серпня 2018 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA508070/2018/000006/2.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем для оформлення товару за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України) та Митного кодексу України (МК України).

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст.51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст.53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в поданих документах.

Оцінка суду.

Як вбачається з матеріалів справи при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA508070/2018/000006/2 від 15 серпня 2018 року митний орган дійшов висновку про те, що надані позивачем на запит додаткові документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару. Декларантом до митного органу надано не всі документи на запит митного органу.

Колегія суддів, як і суд попередньої інстанції, не погоджується з вказаним висновком митного органу, з огляду на наступне.

Дослідивши матеріали справи судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем при митному оформленні товару на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару, а саме вантажно-митну декларацію; пакувальний лист; рахунок-фактура (інвойс); коносамент; автотранспортна накладна; декларація про походження товару; зовнішньоекономічний договір (контракт); доповнення до зовнішньоекономічного контракту; договір про надання послуг митного брокера; додатково надано прайс-лист та комерційну пропозицію.

Так, з вказаних документів вбачається, що 15 грудня 2016 року між ПП "Наса" та LINYI TAILAI PLASTIK CO. LTD, Китай, укладено контракт № СН-UA-1512/16 про постачання товару на умовах CIF ODESSA/ CIF CHЕRNOMORSK(ILYICHEVSK)/ CIF YUZHNIY, UKRAINE, відповідно до правил Інкотермс 2010.

Відповідно до додаткової угоди від 28 серпня 2017 року до контракту № СН-UA-1512/16 збільшено суму контракту до 3 000 000 USD, відповідно до додаткової угоди від 11 грудня 2017 року до контракту № СН-UA-1512/16 продовжено строк дії контракту на 3 роки строком від 15 грудня 2017 року до 14 грудня 2020 року.

Пакувальний лист містить дані про розмір, кількість, вагу нетто та брутто плівки, країну постачання товару Корея, покупця товару та перевізника, пакувальний лист скріплено печаткою продавця та підписом повноважного представника. Крім того, пакувальний лист містить інформацію про країну походження товару, а саме Китай, зазначено про постачання плівки, запакованою у 100 палетах.

Комерційна пропозиція від 19 червня 2018 року також містить дані про товар в кількості 898 штук загальною вартістю 110 895,12 доларів США, інвойс скріплено печаткою продавця та підписом повноважного представника.

Згідно морського коносаменту від 27 червня 2018 року товар завантажено в порту Busan port.S.Korea; отримувач вантажу ПП "Наса", порт розвантаження Одеса, Україна.

Згідно прайс-листа виробника від 30 квітня 2018 року та бізнес-пропозиції від 06 червня 2018 року постачання товару ПП "Наса" пропонується від порту Busan, Korea, країна походження товару Китай.

Крім того, згідно листа постачальника ПП "Наса" від 07 серпня 2018 року на виконання своїх зобов'язань щодо своєчасності та кількості, частина товару була закуплена ним у іншого виробника, таким чином країною походження частини товару - плівки, є дійсно Корея, виробник товару DOOSUNG CO., LTD. Технічні характеристики товару, його ціна згідно інвойсу №NS-CI-19JUNE2018 від 19 червня 2018 року, прайс-листа від 30 квітня 2018 року та комерційної пропозиції від 06 червня 2018 року залишаються незмінними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що відповідно до положень статей 49-53 МК України, вказана обставина не є підставою для коригування митної вартості товару. Натомість, згідно ст. 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Так, суд зазначає, що відповідачем не доведено факту сплати позивачем за товар іншої суми ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару, що правильно було встановлено судом попередньої інстанції.

До того ж, суд апеляційної інстанції зазначає про недоведеність скаржником порушення підприємством заповнення п.4.2 контракту від 15 грудня 2016 року, а саме не включення до вартості товару витрат на транспортування та страхування.

Так, колегія суддів зазначає, що позивачем не надано відповідачу страхових документів, які б визначали витрати на страхування товару, а також документів, що підтверджують витрати на перевезення вантажу на підставі того, що Контрактом передбачено постачання товару на умовах CIF Одеса/Чорноморськ/Южний, за якими до обов'язків продавця належить оплата витрат на фрахт, необхідних для доставки товару в зазначений порт призначення, та входить страхування товару від транспортних ризиків. Тобто при поставці CIF в ціну товару включається вартість товару, фрахт до порту призначення та страхування від узгоджених ризиків. Тому у сторін договору відсутня необхідність додаткового уточнення вказаних положень за умови посилання на правила Інкотермс-2010.

Згідно Офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП № 560, в редакції з 01 січня 2011 року Інкотермс-2010, за змістом яких посилання на Інкотермс-2010 договор купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов'язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень. Метою Інкотермс є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі.

Відповідно до Інкотермс-2010 CIF (Cost, Insurance and Freight (... named port of destination) - вартість, страхування і фрахт (... назва порту призначення). Термін "вартість, страхування та фрахт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов'язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. Однак за умовами терміна CIF на продавця покладається також обов'язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. Отже, продавець зобов'язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Покупець повинен мати на увазі, що за умовами терміна CIF від продавця вимагається забезпечення страхування лише з мінімальним покриттям. У випадку, якщо покупець бажає мати страхування з більшим покриттям, він повинен або прямо та недвозначно домовитися про це з продавцем, або самостійно вжити заходів до забезпечення додаткового страхування.

Таким чином, у разі укладання контракту за умовами поставки CIF, на продавця покладається обов'язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, а також сплати страхових внесків та вартості перевезення вантажу до порту відвантаження.

Беручи до уваги ту обставину, що перевезення товару здійснювалося морем на умовах поставки CIF в даному випадку підприємство не повинно додатково страхувати товар та нести витрати на транспортування вантажу до порту Одеса/Чорноморськ/Южний.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції правильно зазначив в оскаржуваному рішенні від 01 жовтня 2018 року про безпідставність твердження відповідача щодо неможливості перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товару за відсутності документів, що містять відомості про вартість страхування та транспортування вантажу, оскільки такі документи у даному випадку не вимагаються.

Таким чином, з системного аналізу вимог чинного законодавства та обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо надання підприємством для митного оформлення товару всіх документів, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як встановлено, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зокрема: " заявлено не повні відомості про митну вартість товару та складові митної вартості (транспортні витрати та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. …. митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу, а саме МД від 04 липня 2018 року № №UA100110/2018/318618 а саме 1,3 дол.США/кг (10988кг*1,3=14284,4 дол. США.) та МД від 21 травня 2018 року №UA504180/2018/001913 а саме 1.48 дол. США (11 506кг*1.48=17 028.88 дол. США). Відповідач не надав на адресу суду митні декларації, які він використав для визначення митної вартості товарів.

Разом з тим, необґрунтованим та не мотивованим є використання митним органом відповідних митних декларацій, оскільки не відомо на яких умовах здійснювалась поставка товару за ними, а поставка товару імпортованого позивачем здійснювалась на умовах CIF Чорноморськ. Відповідач не надав доказів, що поставка товару за наведеною митним органом митними деклараціями відбувалась на умовах CIF Чорноморськ.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

До такого ж висновку дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 19 квітня 2017 року в справі К/800/37458/15.

З урахуванням викладеного, підприємством для оформлення товару за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

До тогож, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем під час розгляду справи не надано доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

Окрім того, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо відсутності протиріччя між пунктом 2.4 контракту та пунктом 5.5 цього ж контракту, в частині взаєморозрахунків за товар між продавцем та покупцем, з огляду на наступне.

Так, п.п. 5.1 - 5.6 договору № CH-UA-15/12/16 від 15 грудня 2016 року визначені умови взаєморозрахунків, натомість п. 2.4, на якій посилається митний орган передбачає лише обов'язок продавця товару, в день отримання передплати повідомити покупця про початок виробництва товару. В той же час, жодним пунктом договору не передбачено проведення передплати за товар або додаткових умов, щодо початку його виробництва або підготовки до відправки позивачу.

До того ж, колегія суддів залишає поза увагою посилання митного органу на те, що декларантом неподані всі необхідні документи для встановлення митної вартості товарів, а саме: платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, оскільки згідно вимог ст. 53 Митного кодексу України вказані документи не відноситься до переліку обов'язкових документів, що мають надаватися митному органу для підтвердження митної вартості товарів, а тому ненадання додаткових документів не є підставою для здійснення коригування митної вартості товарів.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 лютого 2018 року по справі № 815/2013/15.

Окрім того, колегія суддів також вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо безпідставного твердження відповідача про те, що задекларована позивачем митна вартість товару є нижчою ніж прямі витрати на виробництво, оскільки калькуляція виробника не подавалась під дану поставку, а тому суд не може приймати до уваги, як обставину яка спростовує визначену в супровідних документах вартість товару. До того ж, джерело на яке послався відповідач, визначивши вартість ПВХ сировини у задекларованому товарі на - "Дайджест цін товарів на світових ринках" №108 з 16 червня 2018 року по 30 червня 2018 року, не може використовуватись при визначенні відповідної вартості, так як являється комерційним виданням.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують правильного висновку суду першої інстанції викладеного в оскаржуваному рішенні від 01 жовтня 2018 року з яким погоджується апеляційний суд.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат згідно вимог ст.139 КАС України не підлягає.

Керуючись ст.ст. 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року у справі за позовом Приватного підприємства "НАСА" до Херсонської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000006/2 від 15 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 28 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.