Справа № 826/26855/15
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа №826/26855/15

провадження №К/9901/44734/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М.,

суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Костюк Л.О., суддів Бужак Н.П., Мельничука В.П.)

у справі №826/26855/15

за позовом ОСОБА_2

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича,

третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання протиправним та скасування рішення в частині, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

I. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. (далі - уповноважена особа Фонду), третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), в якому, з урахуванням зміни позовних вимог, просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду в частині визнання договору №008-21061-020215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях від 02.02.2015, що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 нікчемним та застосування до нього наслідків нікчемності правочину (договору), яке оформлене наказом №813 від 16.09.2015 (в тому числі додатки до нього);

- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду щодо невключення відомостей про ОСОБА_2 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду, згідно з договором №008-21061-020215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривні від 02.02.2015, що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду включити до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, відомості про ОСОБА_2 за договором №008-21061-020215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривні від 02.02.2015, що укладений між нею та ПАТ «Дельта Банк», та подати до Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_2, як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором № 008-21061-020215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривні від 02.02.2015 за рахунок Фонду.

2. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.02.2016 залишено без розгляду позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування рішення Фонду, які оформлені відповідними наказами та/або рішеннями та/або протоколами, якими договір банківського вкладу (депозиту) № 008-21061-020215 «Лояльний» у гривні від 02.02.2015 вважається нікчемним та/або визнано нікчемним та/або до нього вирішено застосувати наслідки нікчемності договорів (правочинів).

3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.06.2016 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення уповноваженої особи Фонду в частині визнання договору №008-21061-020215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях від 02.02.2015, що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, нікчемним та застосування до нього наслідків нікчемності правочину (договору), яке оформлене наказом №813 від 16.09.2015 (в тому числі додатки до нього); зобов'язано уповноважену особу Фонду подати до Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_2 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором №008-21061-020215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях від 02.02.2015 за рахунок Фонду; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 постанову суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

5. У касаційній скарзі ОСОБА_2 із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.02.2015 між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено Договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривні № 008-21061-020215, відповідно до якого, сума вкладу складає 180000 гривень. Вклад залучається на строк із моменту його зарахування на рахунок, вказаний в п. 1.6 цього Договору, та по 04.03.2015 включно. Процентна ставка на суму вкладу становить 13 процентів річних. Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № 6194.

7. 02.02.2015 між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору банківського вкладу (депозиту) № 008-21061-020215 від 02.02.2015, якою, зокрема, передбачено, що сторони домовились викласти п. 1.8 ст. 1 Договору в наступній редакції: « 1.8 Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього Договору.

У разі, якщо в день укладання Сторонами цього Договору не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становлять суму Вкладу на Рахунок, цей Договір вважається таким, що не був укладений».

8. 02.02.2015 ОСОБА_5 на вкладний (депозитний) рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_1 було внесено 180000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №45275173 від 02.02.2015.

9. В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" від 02.03.2015 № 150, виконавчою дирекцією Фонду 02.03.2015 прийнято рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" № 51, згідно з яким з 03.03.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ "Дельта Банк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В. Тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно.

10. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду "Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" від 08.04.2015 № 71 в ПАТ "Дельта Банк" тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно.

11. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду "Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" від 03.08.2015 № 147 строки здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" продовжено по 02.10.2015 включно.

12. Згідно з витягом з Протоколу засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк", призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" № 408 від 29.05.2015 від 15.09.2015, Комісія дійшла до висновку, що Договори банківських вкладів, укладені між Банком та фізичними особами після 16.01.2015 включно, за якими здійснювалося зарахування коштів на вкладні рахунки від фізичних осіб, які є одночасно кредиторами Банку, є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI; в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

13. Також, Комісія вирішила затвердити результати перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI, в тому числі й договір банківського вкладу (депозиту) № 008-21061-020215 від 02.02.2015, укладений між ОСОБА_2 та АТ "Дельта Банк".

14. Наказом Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями" № 813 від 16.09.2015 вирішено застосувати наслідки нікчемності Договорів банківських вкладів (депозитів), що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI згідно з переліком, наведеного в Додатку № 1, в якому міститься інформація про договір банківського вкладу (депозиту) № 008-21061-020215 від 02.02.2015.

15. На підставі постанови Правління Національного банку України "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" від 02.10.2015 № 664, виконавчою дирекцією Фонду 02.10.2015 прийнято рішення "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" № 181, згідно з яким з 05.10.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк"; уповноваженою особою Фонду на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В., якому делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Дельта Банк".

16. На підставі наказу Уповноваженої особи Фонду № 813 від 16.09.2015 про визнання нікчемними правочинів, на адресу позивача надійшло повідомлення № 8821/123 від 23.09.2015, в якому йдеться про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) №008-21061-020215 від 02.02.2015, укладеного між AT «Дельта Банк» та ОСОБА_2 згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

17. Вважаючи незаконними зазначені дії відповідача щодо визнання правочину нікчемним та щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

18. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено, що договір банківського вкладу має ознаки нікчемного правочину неплатоспроможного банку, що перелічені у ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI. Зарахування на депозитний рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи, як підстава визнання нікчемним правочину, не відповідає вимогам Закону.

19. Умови договору банківського вкладу не містять умов, які б передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо невстановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

20. Крім того, відповідачем не доведено наявність правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

21. Також суд першої інстанції вказав, що рішення Національного банку України про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних було банківською таємницею, тому позивач не міг знати про це, а відтак і діяти з урахуванням цієї обставини.

22. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що банк уклав правочин (у тому числі договір), умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

23. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач, всупереч вимог Закону № 4452-VI, Правил банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Дельта Банк», а також умов самого договору, отримала кошти на свій вкладний (депозитний) рахунок шляхом переказу коштів з іншого вкладного (депозитного) рахунку, який позивачу не належить.

24. Також суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки повідомлення про нікчемність правочину від 23.09.2015 (п. 16 даного судового рішення) позивачем в судовому порядку не оскаржене, його правомірність судом не досліджувалася та станом на час розгляду справи судом було чинним, не скасовано та не відкликано відповідачем, такі обставини виключають можливість зобов'язати відповідача включити позивача до переліку вкладників.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

25. У своїй касаційній скарзі позивач наголошує, що доказів на підтвердження нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) (його спрямованості на порушення прав та свобод особи або держави, незаконне заволодіння майном) уповноваженою особою Фонду не надано.

26. Крім того, договір банківського вкладу (депозиту) укладений, а кошти перераховані на відповідний рахунок позивача, до запровадження тимчасової адміністрації банку. Також законодавством не встановлено заборони укладання договорів, відкриття рахунків та зарахування коштів на відповідні рахунки після визнання банку проблемним, як не встановлено законодавчих заборон на зарахування коштів на рахунок вкладника від третьої особи.

27. Зазначає, що застосування до договору банківського вкладу (депозиту) норми п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI є протиправним. Також вказує про неможливість оскарження в судовому порядку повідомлення про нікчемність правочину від 23.09.2015 з огляду на те, що воно не є правочином та не є правовим актом.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

28. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

29. Стосовно правомірності дій уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, колегія суддів зазначає наступне.

30. Законом № 4452-VI установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

31. Відповідно до ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

32. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

33. Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).

34. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

35. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

36. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

37. Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

38. Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 уклала з ПАТ «Дельта Банк» договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривні № 008-21061-020215 та на відповідному рахунку позивача розміщено грошові кошти згідно з зазначеним договором, а тому в розумінні закону ОСОБА_2 є вкладником.

39. Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок позивача відбулось 02.02.2015, тобто до початку віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (02.03.2015).

40. Отже, вклад розміщено на рахунку ПАТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI. При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452-VI.

41. Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.

42. Отже, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов'язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.

43. Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним договору № 008-21061-020215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях від 02.02.2015, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, колегія суддів зазначає наступне.

44. Згідно з ч.ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов'язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

45. За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

46. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч. 2 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ «Дельта Банк» із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

47. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №819/353/16.

48. Також, колегія суддів звертає увагу, що положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов'язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

49. Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов'язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

50. Отже, права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

51. Встановлена правова природа зазначено наказу (повідомлення про нікчемність) унеможливлює здійснення у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах) вимог про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, а тому провадження у цій частині вимог підлягає закриттю.

52. Згідно з ст. 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

53. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених ст. 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядами за правилами адміністративного судочинства.

54. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та скасування постанови суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» із закриттям провадження у справі в зазначеній частині вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 341, 345, 352, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 скасувати.

3. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.06.2016 у справі №826/26855/15 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору № 008-21061-020215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях від 02.02.2015, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, що оформлено Наказом № 813 від 16.09.2015, скасувати, провадження у справі в цій частині вимог закрити.

4. В іншій частині Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.06.2016 у справі №826/26855/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Стародуб