Справа № 295/748/19
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/748/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 УПП в Житомирській області Пархомчука М.А. про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серії НК №284375. В обгрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 07.01.2019 року рухався на авто КІА- SPORTAGE державний номерний знак НОМЕР_1 в районі будинку № 37 по проспекту Перемоги було зупинено лейтенантом поліції Дякевич В.О. причина зупинки автомобіля зі слів працівника поліції було порушення правил дорожнього руху, а саме, що водій розмовляв по мобільному телефону під час руху, поліцейський попросив пред'явити документи на автомобіль та посвідчення водія. Позивач зазначає, що під час руху в автомобілі по телефону не розмовляв та попросив працівника поліції пред'явити фото та відео фіксацію моменту скоєного ним правопорушення і лише після цього зазначив, що надасть документи, на що працівник поліції відповів йому відмовою. В подальшому працівник поліції повідомив, що на номерному знаку знаходиться металева решітка, яка закриває видимість номерного знаку, що є порушенням правил ПДР, та повідомив про адміністративне правопорушення. Позивач зазначає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення від 07.01.2019 року винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, зміст постанови не відповідає дійсності, обставинам справи, та вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а також описує неіснуюче адміністративне правопорушення. Позивач вказав, що жодних інших доказів по справі, а саме протоколу, пояснень свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів по справі, на момент розгляду адміністративної справи не було.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18.01.2019 року у зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Відзив на позовну заяву відповідач не надав. До суду надійшло клопотання відповідача про приєднання диску відеозапису подій на місці зупинки позивача, у клопотанні відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та просить відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Згідно з частиною п'ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що інспектором роти №4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Пархомчуком М.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №284345, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом з державним номерним знаком, який закритий іншим предметом, а саме сіткою, не пред'явив посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, тримаючи документ в руці, крім того, розмовляв по мобільному телефону.

Частина друга ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частина перша ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в не автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як доказ правомірності своїх відповідачем надано відеозапис подій, зафіксовані на нагрудну камері поліцейського.

З указаного відеозапису вбачається, що на вимогу поліцейського ОСОБА_1 пред'явив посвідчення водія, з якого поліцейський взяв необхідні для заповнення постанови дані.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зазначена норма передбачає можливість пред'явити (показати) названі документи поліцейського та не встановлює обов'язку водія передавати їх в руки, з огляду на що, вимога поліцейського є протиправною.

Частина шоста ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до п. 30.2 Правил дорожнього руху забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

З наданого відеозапису судом встановлено, що на державному номерному знаку, прикріпленого до транспортного засобу позивача, була встановлена сітка. При цьому, державний номерний знак видно чітко, та наявність сітки не створює перешкод для визначення символів номерного знаку. Неможливість чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м під час складання протоколу поліцейським не доведено, відповідні заміри відповідачем не проводились.

Відповідачем не надано належних доказів про те, що ОСОБА_1 під час керування автомобілем розмовляв по мобільному телефону, факт вчинення позивачем указаного адміністративного правопорушення не доведено та доводи позивача не спростовано .

Разом з тим, частина третя ст. 286 КАС України визначає обсяг повноважень місцевого загального суду, як адміністративного за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності та не передбачає можливості визнання судом дій відповідача протиправними, а тому позовна заява у цій частині до задоволення не підлягає.

За таких обставин, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та вважає за можливе задовольнити їх частково.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 УПП в Житомирській області Пархомчука М.А. про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову від 07.01.2019 року серії НК №284345 про накладення адміністративного стягнення, винесену інспектором роти №4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Пархомчуком М.А. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та якою ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман