Справа № 822/1784/18
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 822/1784/18

01 березня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сушка О.О. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід складу суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського (79) прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказів, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем оскаржено його в апеляційному порядку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 січня 2019 року, для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Загороднюк А.Г., судді - Полотнянко Ю.П., Драчук Т.О.

21 лютого 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: головуючий суддя - Загороднюк А.Г., судді - Полотнянко Ю.П., Драчук Т.О., яка вмотивована тим, що у справі № 2240/2297/18 вказана колегія вже фактично висловлювалась з приводу одного із двох оскаржуваних позивачем наказів про дисциплінарну відповідальність щодо його законності, який став підставою для звільнення ОСОБА_1 та прийняла рішення на користь суб'єкта владних повноважень. Тобто, дві взаємопов'язаних справи розглядає одна і та сама колегія, що викликає сумніви щодо безсторонності та неупередженості суддів при розгляді даної справи.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року в адміністративній справі №822/1784/18 визнано необґрунтованим заявлений позивачем відвід суддям: головуючому судді - Загороднюку А.Г., суддям Драчук Т.О. та Полотнянко Ю.П.

Водночас, судом апеляційної інстанції зупинено провадження у справі та передано справу для вирішення питання про відвід, судді, що визначається у порядку, встановленому ст.31 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід суддям: головуючому судді - Загороднюку А.Г., суддям Драчук Т.О. та Полотнянко Ю.П. у справі №822/1784/18, суд дійшов висновку, що така заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтями 36, 37 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Статтею 37 КАС України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення, крім випадку, коли проведення врегулювання спору за участю судді було ініційовано суддею, але до закінчення встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строку сторона заперечила проти його проведення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, винесеного за результатами нового розгляду цієї справи.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цій адміністративній справі. Положення цієї частини не застосовуються у випадку розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстав, визначених п. 3 ч. 5 ст. 361 цього Кодексу, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Водночас, суд який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним".

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі.

Обставина, на яку покликається позивач в поданій заяві про відвід колегії суддів, на переконання суду, не є такою, що може викликати сумнів у неупередженості визначеної колегії суддів, а тому, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні заяви про відвід судді.

Як свідчать матеріали справи, заява про відвід ґрунтується виключно на тому, що судді Загороднюк А.Г., Полотнянко Ю.П., Драчук Т.О., в процесі розгляду іншої справи, де ОСОБА_1 брав участь в якості позивача, допустили порушення його прав, що на його думку є підставою стверджувати про їх упереджене ставлення до позивача і у даній справі.

Зазначені обставини не можуть слугувати підставами для відведення колегії суддів як таких, що викликають сумнів у їх об'єктивності та неупередженості, оскільки є лише суб'єктивними припущеннями заявника.

Крім того, доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів в результаті розгляду даної справи не на користь позивача або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не встановлено.

Заявником не надано переконливих доказів, що у цій справі достатньо ознак, які б давали підстави вважати, що колегія суддів проявляє особисту упередженість, допускає порушення норм чинного законодавства та Кодексу суддівської етики.

Незгода із процесуальними рішеннями суду під час розгляду даної адміністративної справи підлягає оскарженню у порядку, встановленому процесуальним законодавством.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у рішенні по справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Також, необхідно зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень у інших справах, у т.ч. подібних.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник посилається на необ'єктивність суддів вказаної колегії, що була проявлена ними в рамках апеляційного розгляду справи №2240/2297/18.

Проте, розгляд колегією суддів іншої справи за участю ОСОБА_1, яка різняться між собою складом сторін та предметом спору, не може свідчити про упередженість суддів під час розгляду даної справи, оскільки характер прийнятих процесуальних рішень (в тому числі в іншій справі) не може вважатися обставиною, яка викликає сумнів у безсторонності суддів та була підставою для їх відводу, згідно ч. 4 ст. 36 КАС України.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

За приписами п.п. 15.4 п. 15 Розділ VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється:

- до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше ніж три місяці з дня набрання ним чинності - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

- після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, визначеними цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів не мала можливості здійснювати будь-який вплив на автоматизований розподіл даної судової справи між суддями, враховуючи, що визначення складу суду для розгляду справи здійснено за принципом випадковості і будь-яких порушень порядку такого визначення не встановлено.

Проаналізувавши матеріали справи та доводи заяви про відвід колегії суддів, суд приходить до висновку, що заява про відвід суддям: головуючому судді - Загороднюку А.Г., суддям Драчук Т.О. та Полотнянко Ю.П., не підлягає задоволенню, є необґрунтованою та не містить об'єктивної підстави для відводу суддів, оскільки не відповідає вимогам статті 36 КАС України, так як незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно, думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що викладені позивачем підстави для відводу суддів: головуючого судді - Загороднюка А.Г., суддям Драчук Т.О. та Полотнянко Ю.П. є безпідставними та необґрунтованими, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: головуючого судді - Загороднюка А.Г., суддям Драчук Т.О. та Полотнянко Ю.П., по справі №822/1784/18, відмовити.

Справу №822/1784/18 передати до відділу забезпечення руху адміністративних справ для передачі її попередньо визначеній колегії суддів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сушко О.О. Мельник-Томенко Ж. М.