Справа № 804/4142/18
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 804/4142/18
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року, (суддя суду першої інстанції Юхно І.В.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, в адміністративній справі №804/4142/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування наказу та податкового повідомлення - рішення,-

в с т а н о в и в :

05 червня 2018 року фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: наказ заступника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області Скіріної І.В. №215-п від 17.01.2018 року проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 - скасувати; податкове повідомлення - рішення № від 02.03.2018 року про накладення на ФОП ОСОБА_3 штрафних санкцій за порушення ст. 20 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - скасувати.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що на думку позивача у податкового органу були відсутні визначені законом підстави для призначення та проведення фактичної перевірки позивача, оскільки аналізом змісту наданих позивачу для ознайомлення документів, а також інформації зазначеної в супровідному листі від 22.05.2018 року, встановлено, що фактично, на дату винесення наказу, від будь-яких державних органів чи органів місцевого самоврядування не надходило інформації про порушення ФОП ОСОБА_3 вимог закону. Також позивач зазначає, що йому не було своєчасно направлено та надано для ознайомлення оскаржуваний наказ. Крім того, позивач вказує, що внесені посадовими особами відповідача до акту перевірки відомості щодо допущення позивачем вимог закону є необґрунтованими припущеннями, оскільки вирахувати залишок об'єму газу пропан-бутану у цистерні (сосуді), майже не можливо із-за його хіміко-фізичних властивостей, тим паче без застосування спеціальних знань у галузі хімії, роботи сосудів під тиском та інших галузей наук. Необхідно знати його хімічні властивості, густину. Врахувати зовнішню та внутрішню температуру повітря судини (цистерни), його зберігання та інше. Крім того, необхідно мати спеціальні знання щодо роботи з обліковими пристроями та самим обладнанням АГЗП, яких співробітники відповідача, на думку позивача не мають.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову. Також, позивач наголошує, що суд першої інстанції в своєму рішенні зазначає, що підставою для призначення перевірки ФОП ОСОБА_3 слугувала службова записка начальника ОУ ГУ ДФС у Дніпропетровській області С.В. Половиці, разом з тим, позивач зазначає, що матеріали справи не містять доказів надходження саме від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації щодо здійснення ФОП ОСОБА_3 розрахункових операцій з порушенням законодавства, така інформація відсутня і в наказі про призначення перевірки. На думку позивача, службова записка податкового органу не може слугувати підставою для прийняття наказу про проведення фактичної перевірки.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 січня 2018 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на підставі статті 20, абзацу 1 пункту 75.1, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, в зв'язку з наявною інформацією, яка свідчить про можливі порушення законодавства ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) в частині здійснення розрахункових операцій, касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, прийнято наказ №215-п "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3.", яким призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1, з питань дотримання порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Період діяльності, який буде перевірятися: згідно ст.102 Податковий кодексу України. Перевірку розпочати з 17.10.2018, тривалість не більше 10 діб.

Встановлені обставини справи свідчать, що підставою для призначення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 стала службова записка начальника ОУ ГУ ДФС у Дніпропетровській області С.В. Половиці на адресу начальника відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 15.01.2018 року №140/04-36-21-03, відповідно до якої: "Оперативним управлінням ГУ ДФС у Дніпропетровській області в рамках проведення операції "Акциз-2018" встановлено, що за адресами: м.Дніпро, вул.Совхозна б.86, провулок Юнатів б.1 та бульвар Зоряний б.1-г, здійснюється роздрібна торгівля скрапленим газом, реалізацію скрапленого газу здійснює ФОП "ОСОБА_3." (іпн.). В ході проведення заходів встановлено, що реалізація скрапленого газу здійснюється без реєстратора розрахункових операцій." (копія міститься у матеріалах справи).

На підставі підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України та наказу №215-п від 17.01.2018 року головному державному ревізору-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_8 головному державному ревізору-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_9 та головному державному ревізору-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту Головного управління ДФС у Дніпропетровській області Михайлову Сергію Володимировичу видані направлення на перевірку від 17.01.2018 року №262, №263 та №264 відповідно.

Відповідно до акту від 17.01.2018 року №00763, складеного вищевказаними посадовими особами контролюючого органу, після ознайомлення з направленнями на право проведення перевірки за №262, №263 та №264 від 17.01.2018 року, на АГЗС за адресою: АДРЕСА_1, оператор-касир АГЗС ФОП ОСОБА_3 (НОМЕР_1) ОСОБА_11, відмовився від підписання направлень на право проведення перевірки.

У період з 17 січня 2018 року по 26 січня 2018 року посадовими особами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, за результатами якої складено акт №000763 фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), зареєстрований в територіальному органі ДФС за місцем здійснення діяльності платника податків 29.01.2018 року за реєстраційним №026/04/36/14/РРО/НОМЕР_1.

В описовій частині акту перевірки вбачається, що реєстратор розрахункових операцій відсутній, облік товарних запасів за місцем їх реалізації та/або на складах порушено, не ведеться.

Перевіркою встановлено:

- проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі розрахункового документа на загальну суму 1911,00 грн.;

- здійснення реалізацій товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання у встановленому порядку, а саме: газу скрапленого у кількості 3000 л по ціні 12,40 грн./літр на загальну суму 37 200,00 грн.;

- ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов'язані з предметом перевірки, а саме: не надано книгу обліку доходів фізичної особи-підприємця, накладні на товар, дозвільні документи на право здійснення господарської діяльності.

У висновках акту перевірки встановлено порушення п.1, 2, 12 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстратора розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"; пп.20.1.10 п.20.1 ст.20; ст.81; п.82.5 ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI.

Додатком №1 до акту перевірки є оригінали чотирьох чеків, з яких під час судового розгляду судом було встановлено факт реалізації товару 17.01.2018 року АГЗС ФОП ОСОБА_3. АДРЕСА_1 (фотокопії долучити до матеріалів справи не виявилось можливим, оскільки оригінали поганою від часу якості та не піддаються копіюванню).

Відповідно до Довідки щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (додаток №3) до акту перевірки здійснення діяльності з реалізації товарівна АГЗС ФОП ОСОБА_3 (31714736), розташованої за адресою: АДРЕСА_1, проводилось громадянами (працівниками):

- ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, оператор-касир;

- ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, оператор-касир.

26 січня 2018 року головними державними ревізорами-інспекторами відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 складено акт №000763, що засвідчує факт відмови від ознайомлення та підписання акту фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 оператора-касира АГЗС ОСОБА_11.

02 березня 2018 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровської області на підставі вищевказаного акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафні санкції за платежем: "Штрафні санкції за поруш. закононод. про патентув., норм регул. обігу готівки та застос. реєстраторів у" в загальній сумі 76311,00 грн.

Вважаючи наказ про призначення фактичної перевірки а також податкове повідомлення - рішення № від 02.03.2018 року протиправними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем було дотримано порядок призначення та проведення перевірки, виявлені порушення не були спростовані позивачем під час розгляду справи, тому підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок встановлені статтею 81 Податкового кодексу України.

За правилами пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Порядок проведення фактичної перевірки встановлений статтею 80 ПК України.

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За правилами пункту 80.2 зазначеної вище статті фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, передбачених цим пунктом. Однією з таких підстав є наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2пункту 80.2 статті 80 ПК України).

Пунктом 81.3 вищезазначеної статті передбачено, що під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом. Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов'язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

Таким чином, встановлене наведеними нормами ПК України правове регулювання визначає певні обов'язкові умови, за наявності яких перевірка вважається такою, що проведена належним чином.

Невиконання вимог наведених правових норм ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Встановлені обставини справи свідчать, що підставою для призначення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 стало отримання інформації від Оперативного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо реалізації позивачем скрапленого газу здійснюється без реєстратора розрахункових операцій. Факт пред'явлення належним чином оформлених документів перед початком перевірки, передбачених положеннями пункту 81.1 статті 81 ПК України, підтверджується актом від 17.01.2018 року №000763 про відмову особи, яка фактично проводить розрахункові операції - ОСОБА_11 від підписання направлень на право проведення перевірки.

Отже, з огляду на вищенаведені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що посадовими особами податкового органу дотримано порядок призначення перевірки, та проведено її за наявності для цього законних підстав.

Доводи позивача з приводу того, що службова записка начальника Оперативного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо реалізації позивачем скрапленого газу здійснюється без реєстратора розрахункових операцій не є інформацією, отриманою від органу державної влади або органу місцевого самоврядування тому не може бути підставою для призначення перевірки, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими та таким, що не створюють підстав для скасування оскаржуваного наказу, оскільки службова записка, що надійшла до відповідача складена та направлена начальником відділу органу державної влади, та відповідно є саме інформацією, що надійшла від органу державної влади в розумінні ПК України.

Надаючи правову оцінку вимогам про скасування податкового повідомлення - рішення № від 02.03.2018 року про накладення на ФОП ОСОБА_3 штрафних санкцій за порушення ст. 20 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суд виходить із наступного.

Відповідно до пп. 1 та 2 абз. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстратора розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 року №547 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.07.2016 року за №918/29048) затверджений Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги) (далі - Порядок №547).

Так, згідно з підпунктом 1 пункту 2 Розділу ІІ Порядку №547 суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг та відповідно до вимог законодавства повинні застосовувати РРО, зобов'язані зареєструвати РРО відповідно до положень цього Порядку, виконати його персоналізацію, опломбувати та перевести у фіскальний режим роботи.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Розділу ІІ Порядку №547 реєстрація РРО здійснюється в контролюючому органі за основним місцем обліку суб'єкта господарювання як платника податків. Суб'єкт господарювання, який є платником податку на прибуток, може реєструвати РРО за місцезнаходженням своїх відокремлених підрозділів, які розташовані на території іншої, ніж такий суб'єкт, територіальної громади.

Під час судового розгляду жодних доказів реєстрації реєстратора розрахункових операцій позивачем до суду надано не було.

Крім того, пунктом 12 абзацу першого статті 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР визначено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Пунктом 1 частини першої статті 17 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про застосування реєстратора розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Під час перевірки відповідачем встановлено, зокрема, здійснення реалізацій товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання у встановленому порядку, а саме: газу скрапленого у кількості 3000 л по ціні 12,40 грн./літр на загальну суму 37 200,00 грн.

З розрахунку штрафних (фінасових) санкцій до акту фактичної перевірки №02/04/36/14/РРО/НОМЕР_1 від 29.01.2018 року, вбачається, що за проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документа на підставі п.1 ст.17 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР на суму 1911,00 грн. (вчинено повторно) до ФОП ОСОБА_3 застосовано штрафну санкцію у розмірі - 1911,00 грн. (100%), а за здійснення реалізації товарів, не облікованих у встановленому порядку на підставі ст.20 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР - 74 400 грн. (37 200,00 грн. х 2).

При визначенні обсягу реалізації товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання посадові особи керувались показниками АГЗП. На підтвердження виявлених фактів, описаних в акті перевірки, відповідачем до матеріалів перевірки долучені фотографі АГЗП із відповідними позначеннями обсягу газу скрапленого у кількості 3000 л.

Суд звертає увагу, що єдиний порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту і використовується на газонаповнювальних станціях (ГНС), газонаповнювальних пунктах (ГНП), автогазозаправних станціях (АГЗС) та автогазозаправних пунктах (АГЗП) незалежно від форм власності встановлений Інструкцією про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.06.2002 року №332 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.04.2003 року за №331/7652 (далі - Інструкція №332).

Відповідно до пункту 10.1 Інструкції №332 матеріально відповідальні особи ведуть кількісний облік СВГ у товарній книзі кількісного руху СВГ за формою N 15-ГС (додаток 15), в якій записуються надходження і відпуск газу за день, а також виводять залишки на кінець дня. Крім цього, для посилення контролю за кількісним збереженням СВГ під час приймання, відпуску та його зберігання, матеріально відповідальні особи ведуть журнал оперативного обліку СВГ за формою N 2-ГС. Приймання СВГ, що не належить підприємству, також відображається в журналі оперативного обліку СВГ в розрізі власників газу. Кількість СВГ, яка приймається на зберігання, у разі надходження її залізничним та автомобільним транспортом, визначається на підставі актів приймання СВГ за кількістю за формою N 1-ГС або N 3-ГС, відповідно. Рух СВГ у резервуарах парку зберігання фіксується матеріально відповідальними особами в товарній книзі кількісного руху СВГ окремо щодо кожного власника газу. Вищеперераховані документи обліку мають бути пронумеровані, прошнуровані, засвідчені підписом керівника та печаткою підприємства.

За приписами пункту 10.2 Інструкції №332 записи в товарній книзі кількісного руху СВГ матеріально відповідальні особи здійснюють: під час надходження - на підставі приймального акта; під час відпуску - на підставі реєстрів відпуску за добу.

Залишки газу обчислюються після кожного запису в товарній книзі.

Позивачем не було надано до суду жодних доказів ведення ним під час провадження підприємницької діяльності обліку газу вуглеводного скрапленого, а саме: пропан-бутану (товарної книги кількісного руху СВГ, журналу оперативного обліку СВГ тощо).

Таким чином, позивачем не спростовано фактів встановлених відповідачем під час проведення перевірки, які послугували підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Доводи позивача з приводу того, що долучені до матеріалів перевірки фотоматеріали не є належними доказами, оскільки незрозуміло який саме АГЗП зафіксовано відповідачем, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими оскільки вони ґрунтуються на суб'єктивних сумнівах позивача та не підкріплені належними та допустимими доказами.

Посилання позивача на інформацію з мережі Інтернет щодо фізичних властивостей скрапленого газу пропан-бутану не спростовують відображених в матеріалах перевірки фактів порушення позивачем чинного законодавства, встановлених за наслідками перевірки.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем не доведено тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, в свою чергу з наявних в матеріалах справи документів судом встановлено дотримання відповідачем процедури призначення та проведення перевірки, правомірність та обґрунтованість прийнятого у відношенні позивача податкового повідомлення - рішення, тому підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим із дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування рішення суду - відсутні.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року №804/4142/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 27.02.2019 р.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай