Справа № 826/5886/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 лютого 2019 року № 826/5886/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Аварійно-технічний центр"
доПравобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві ОСОБА_1
третя особаКиєво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області
про визнання дій протиправними та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Аварійно-технічний центр" до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві, ОСОБА_1, третя особа - Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій щодо призначення наукової пенсії ОСОБА_1 та визнання недійсними повідомлення Правобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про відшкодування відокремленим підрозділом "Аварійно-технічний центр" ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеною відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів ОСОБА_1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.05.2017 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2017 залучено в якості відповідача ОСОБА_1 та в якості третьої особи - Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Державний аварійно-технічний центр, а в подальшому правонаступник відокремленого підрозділу "Аварійно-технічний центр" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» не є науковою установою, оскільки не здійснював ні наукової, ні науково-технічної діяльності, не мав у своїй структурі Вченої ради, не проходив і не проходить державної атестації наукових установ. Також зазначив, що ОСОБА_1 працював на посаді провідного інженера у ДАТЦ, а згодом у ВП «АТЦ», задачами і функціями служби, в якій працював останній, було та є проведення вибухових робіт при ліквідації та перевезення вибухових матеріалів, що підтверджено «Положенням про відділ спеціальних вибухових робіт» та «Посадовою інструкцією провідного інженера з вибухових робіт відділу спеціальних вибухових робіт».

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Правобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві, ОСОБА_1 та представник третьої особи, у судовому засіданні проти позову заперечували

02 листопада 2017 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, які було долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 24.10.2017 на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 15 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Приписами п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

01 червня 2016 року Управлінням Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області надіслано до відокремленого підрозділу "Аварійно-технічний центр" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів ОСОБА_1 з травня 2016 року.

Позивач вважає протиправними дії щодо призначення наукової пенсії ОСОБА_1 та відповідно нечинними повідомлення про відшкодування відокремленим підрозділом "Аварійно-технічний центр" ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеною відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів ОСОБА_1, а тому звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законами України «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Відповідно до абз. 2 п. 13 р. XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується відповідно до умов, передбачених Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Згідно п.п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» наукова (науково-дослідна, науково-технологічна, науково-технічна, науково-практична) установа (далі - наукова установа) - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, утворена в установленому законодавством порядку, для якої наукова та (або) науково-технічна діяльність є основною; науковий підрозділ - структурний підрозділ юридичної особи, основним завданням якого є провадження наукової, науково-технічної або науково-організаційної діяльності, у штаті якого посади наукових працівників становлять не менш як 50 відсотків. Типами наукового підрозділу є інститут, науково-дослідна частина, управління, відділення, комплекс, центр, відділ, лабораторія, секція, сектор, бюро, група, філіал, дослідна станція, дослідне поле, ботанічний сад, дендропарк, обсерваторія, наукова (науково-технічна) бібліотека, науковий (науково-технічний) музей.

Пунктами 8, 10 ч. 1 ст. 31 наведеного Закону передбачено, що основними посадами наукових працівників наукових установ (їхніх філій, інших відокремлених підрозділів), наукових підрозділів юридичних осіб державної та інших форм власності є керівник (завідувач, відповідальний секретар, головний редактор) та заступники керівника (завідувача, секретаря відповідального головного редактора) наукового підрозділу, наукового видавництва, редакції наукового видання; провідний конструктор, провідний інженер, провідний технолог з основного напряму діяльності наукової установи, організації, закладу.

Отже, посада провідного інженера та заступника керівника наукового підрозділу юридичних осіб державної та інших форм власності належить до основних посад наукових працівників.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» до стажу наукової роботи зараховується час роботи на посадах наукових працівників, визначених статтею 31 цього Закону.

Як вбачається з довідки ВП «АТЦ» ДП «НАЕК «Енергоатом» від 20 квітня 2006 року №104, ОСОБА_1 працював у ВП «АТЦ» ДП «НАЕК «Енергоатом» з 17 листопада 1993 року по час видачі довідки на посаді провідного інженера з вибухових робіт по відділу спеціальних вибухових робіт.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств установ та організацій України серії АБ №527053 до видів діяльності ВП «АТЦ» ДП «НАЕК «Енергоатом» за КВЕД-2010 належать: 71.20 Технічні випробування та дослідження; 72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природних і технічних наук.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ВП «Аварійно-технічний центр» є відокремленим підрозділом ДП «НАЕК «Енергоатом».

Таким чином, суд приходить до висновку, що ВП «Аварійно-технічний центр» є науковим підрозділом ДП «НАЕК «Енергоатом», в якому працював ОСОБА_1 на посаді провідного інженера з вибухових робіт по відділу спеціальних вибухових робіт, тобто на посаді наукового працівника, час роботи на якій зараховується до стажу наукової роботи.

Водночас, згідно довідок ВП «АТЦ» ДП «НАЕК «Енергоатом» від 21 червня 2006 року №1-01-547 та №1-01-683 ОСОБА_1 працював у Державному аварійно-технічному центрі України провідним інженером в службі спеціальних інженерних робіт наукового структурного підрозділу ДАТЦ, заступником начальника служби вибухових робіт наукового структурного підрозділу ДАТЦ та по день видачі довідки працював провідним інженером у відділі спеціальних вибухових робіт наукового структурного підрозділу ВП «АТЦ» ДП «НАЕК «Енергоатом», який став правонаступником ДАТЦ України. Основними напрямками діяльності ОСОБА_1 була та залишається науково-технічна та організаційна діяльність. Науково-технічна, прикладна та організаційна діяльність заступника начальника, провідного інженера ОСОБА_1 займає більше як 70% від всього робочого часу з основного напрямку діяльності аварійно-технічного центру. Робота ОСОБА_1 з 17 листопада 1993 року по день видачі довідки дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» та постанови Кабінету Міністрів України №257 від 04 березня 2004 року.

Таким чином, робота ОСОБА_1 на зазначених у вказаній довідці посадах також підтверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки вказаної особи .

Нормами ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13 грудня 1991 року №1977-ХІІ (що був чинний на момент призначення пенсії ОСОБА_1) визначалось, що держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26 листопада 2015 року №848-VIII держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці.

Різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому частиною дев'ятою статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для цієї категорії працівників;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

У позовній заяві Державне підприємство зазначає, що ДП «НАЕК «Енергоатом» не є науковою установою, не здійснює наукової чи науково-технічної діяльності та не проходило державну атестацію наукових установ.

Проте, не включення відповідача до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, жодним чином не свідчить про відсутність підстав для призначення пенсії згідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» працівнику, а має наслідком відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього закону та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за рахунок коштів саме ВП «АТЦ» ДП «НАЕК «Енергоатом», а не за рахунок коштів державного бюджету.

Механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" ( 1977-12 ), та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі - різниця у розмірі пенсії) визначено Порядком фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" (1977-12), та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №372 від 24.03.2004 (далі - Порядок).

Згідно п. 5 наведеного Порядку розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Відповідно до п. 8 вказаного Порядку у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно направлялись на адресу підприємства повідомлення про розмір витрат на фінансування різниці наукової пенсії ОСОБА_1

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін та учасників справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки судом встановлено дотримання відповідачем вимог чинного законодавства України під час прийняття оскаржуваних позивачем повідомлень.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України лише при задоволенні позову судові витрати покладаються на суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Аварійно-технічний центр" відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа