Справа № 562/4236/18
Суддя: Шуляк А. С.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/4236/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2019 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

В поданій до суду заяві позивач зазначив, що 06 листопада 2018 року інспектором роти № 2 Управління патрульної поліції в Рівненській області відносно нього винесено постанову серії ВР № 062480 про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв'язку з скоєнням правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 гривень.

Постанову вважає незаконною тому, що у його діях відсутній склад даного правопорушення, оскільки ПДР він не порушував так, як автомобіль, яким він керував не підлягає обов'язковому технічному контролю.

Просить суд скасувати постанову серії ВР № 062480 про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судове засіданні позивач не з'явився. В заяві поданій суду просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю просить задовільнити їх.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

Постановою серії ВР № 062480 від 06 листопада 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн.

Згідно вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 06 листопада 2018 року о 08 год. 30 хв. на а/д М-06 Київ -Чоп 333 км, керував т/з, який підлягає обов'язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, чим порушив п.31.3 «Б» ПДР України та ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З позовної заяви вбачається, що позивач заперечував щодо порушення ним правил дорожнього руху, посилаючись на те, що ліва фара в режимі ближнього світла горіла. Крім того йому не були роз'яснені його права та обов'язки.

Проте, при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності посадовою особою не дано оцінку його запереченням щодо порушення ним ПДР.

Згідно з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі, а також причепи (напівпричепи) до них підлягають обов'язковому державному технічному огляду в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація транспортних засобів без талона про проходження державного технічного огляду в установлений строк чи з талоном, що не належить цьому транспортному засобу.

Згідно з п.1 Порядку проведення обов'язкового транспортного контролю та обсягу перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року № 13 визначено процедуру проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Періодичність проходження обов'язкового технічного контролю для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - становить кожні два роки.

На кожний транспортний засіб, що пройшов державний технічний огляд і визнаний технічно справним, видається талон про проходження державного технічного огляду.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію автомобіля, яким керував позивач його тип вказано, як загальний легковий універсал-В. Будь-яких даних що вказаний автомобіль використовувався, як таксі чи для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку відповідачем не надано. Тобто згідно вищевказаного порядку даний автомобіль не підлягає технічному контролю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для винесення оскарженої постанови відповідача.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій, які полягають у притягненні позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Керуючись ст.ст.17, 94, 159, 160, 163, 167, 181 КАС України, суд -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 06 листопада 2018 року серії ВР № 062480 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя