Справа № 826/8115/18
Суддя: Губська Олена Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8115/18
УХВАЛА

01 березня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Губської О.А., суддів: Парінова А.Б., Ключковича В.Ю., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року у справі за позовом Малого підприємства "Промкомплекс" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху з наданням апелянту строку для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали шляхом подання до суду апеляційної інстанції документа про сплату судового збору у розмірі 12 758,82 грн. та оригіналу супровідного листа та конверту, в якому надійшло судове рішення.

Вказану ухвалу Шостого апеляційного адміністративного вручено представнику відповідача 20.02.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №120.

25.02.2019, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду вх.№7160, на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, або відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі, мотивоване неможливістю сплати судового збору у вказаній ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року строк. При цьому, на виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року, відповідачем надано докази отримання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року саме 14 грудня 2018 року.

Перевіривши доводи клопотання відповідача, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо не можуть бути підставою для реалізації суб'єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для продовження зазначеного строку.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 169 КАС України строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення без руху.

Оскільки, ухвалою суду від 11 лютого 2019 року апелянту вже надавався максимальний строк визначений ст. 169 КАС України на усунення недоліків, а саме 10 днів, у суду відсутня можливість на продовження строку для виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

На підставі наведеного, суд не вбачає підстав для продовження строку для усунення недоліків.

Крім того, колегія суддів зазначає, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у редакції на час подання скарги, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За правилами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» в редакції на час подання апеляційної скарги, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

На підтвердження доводів викладених у своєму клопотанні, податковим органом надано копію листа Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 20.20.2018 про необхідність виділення коштів на сплату судового збору.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що дані докази є неналежними для задоволення клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору або продовження строку для такої сплати, оскільки податковим органом не надано належних доказів на підтвердження вчинення послідовних та регулярних дій з метою отримання суми грошових коштів необхідної для сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

КАС України передбачено обов'язок особи, яка подає апеляційну скаргу, щодо одночасного надання документа про сплату судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень не є підставою для звільнення, відстрочення або розстрочення від такої сплати.

Також, суд зазначає, що у Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві було достатньо часу для сплати судового збору та надання платіжного доручення, а тому вищенаведені заявником обставини не можуть бути підставою для систематичного продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Верховного Суду від 15 січня 2019 року по справі № №803/682/18.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, станом на 01.03.2019 недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунуті.

На підставі ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, у відповідності до яких апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 298 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити Головному управлінню ДФС у м. Києві у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків або відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року у справі за позовом Малого підприємства "Промкомплекс" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяВ.Ю. Ключкович