Справа № 295/13172/18
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/13172/18

Головуючий у 1-й інстанції: Перекупка І.Г.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

25 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Пархомчука Михайла Анатолійовича на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Пархомчука Михайла Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №771772 від 25.09.2018,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2018 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Богунського районного суду м.Житомира з позовом до інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Пархомчука Михайла Анатолійовича про скасування постанови серії НК №771772 від 25.09.2018 про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, а саме за скоєння правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.121 КУпАП.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 23.11.2018 позов задоволено. Скасовано постанову про адміністративне правопорушення серії НК №771772 від 25.09.2018 по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмірі 340 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням інспектор роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Пархомчук Михайло Анатолійович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовну заяву ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не з'ясував усі обставини, що мають значення для справи та надав не належну оцінку тим обставинам та доказам, що присутні в матеріалах справи, а саме не врахував докази, що були надані суду відповідачем. Крім того, апелянт зауважує, що судом не враховано ту обставину, що позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з пропуском строку звернення до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні представник позивача заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Крім того, представником позивача перед судовим засіданням було надано клопотання про поновлення строку на оскарження, основною підставою якого є різне написання цифри "2" в числі "22" з можливістю його ідентифікування як число "25" та складення постанови на "ОСОБА_4.", а вручення другого примірника постанови "ОСОБА_4.".

Відповідач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Разом з тим, на виконання ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 надав документи, матеріали, які підтверджуються прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №771472, оригінал постанови серії НК №771472, постанову, яка передувала постанові серії НК №771472 (постанову серії НК №771471) та постанову, яка була послідуюча (постанову серії НК №771473), інші докази які посвідчать дату складання постанови серії НК №771472.

Враховуючи зазначене, клопотання про розгляд справи без участі інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Пархомчука Михайла Анатолійовича або його належного представника, а також, що судом визнавалась явка інспектора роти №4 БУПП у Житомирській області ДПП Пархомчука Михайла Анатолійовича або його повноважного представника в судове засідання обов'язковою задля надання пояснень у разі відсутності необхідних документів, колегія суддів приходить до висновку, що витребовувані документи суду були надані, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача або його належного представника.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, 22.09.2018 поліцейським роти № 4 БУПП в Житомирській області ДПП рядовим Пархомчуком М.А. винесено постанову про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 771472, а саме за скоєння правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.121 КУпАП.

Крім того, в постанові зазначено, що ОСОБА_4 допустив порушення вимог п.п.31.4.7 "е" ПДР України. Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Згідно з копії паспорта громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Посвідчення водія серія НОМЕР_3 оформлено на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Автомобіль «MITSUBISHI Galant» реєстраційний № НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 зареєстрований на ОСОБА_6 з зазначенням позначки (нижній правий кут) серія НОМЕР_5.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 293 та ст. 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що зостановлюється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Однак, судом не добуто доказів правопорушення саме ОСОБА_4, а тому позов підлягає задоволенню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як передбачено ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем до суду першої інстанції надано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії НК №771472 складеної 22.09.2018, за правопорушення правил дорожнього руху передбаченого згідно з ч."е" пп.31.4.7 п.31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам (Інші елементи конструкції) відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики. Правопорушення зафіксоване 22.09.2018 о 23:40.

Колегія суддів критично ставиться до висновків суду першої інстанції, а саме:

- зазначення в описовій частині матеріалів справи незрозумілого "протоколу", хоча оскаржується постанова.

- встановлення факту зазначення в цьому протоколі, допущення ОСОБА_4 порушень вимог п.п. 47.2 ПДР України, хоча постанова передбачає порушення ч."е" пп.31.4.7 п.31.4 ПДР України.

- встановлення факту, що автомобіль НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 зареєстрований на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча з наданої копії автомобіль зареєстрований на ОСОБА_6 з зазначенням позначки (нижній правий кут) серія НОМЕР_5.

- встановлення факту, що постанова містить дату 25.09.2018 складання та самого правопорушення 25.09.2018, хоча постанова серії НК №771472 складена 22.09.2018.

- щодо матеріалів справи та прийняття рішення Богунським районним судом м.Житомира щодо постанови серії НК №771772 від 25.09.2018, хоча матеріали справи та відповідач вказують на постанову серії НК №771472 від 22.09.2018.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що в порушення вимог ст.72 КАС України суд першої інстанції надав перевагу лише доводам викладених у позовній заяві, які є тотожними доказам відповідача (крім зазначення оскаржуваної постанови), тоді як відповідачем надано докази копію оскаржуваної постанови більш кращої якості, яка спростовує твердження позивача.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Проте, суд першої інстанції в порушення вимог ст.9 КАС України формально, надавши перевагу лише доводам позивача, викладених у позовній заяві, без надання відповідної оцінки доказам по справі та без витребування доказів необхідних для з'ясування всіх обставин по справі, розглянув дану справу.

Також, слід зазначити, статтею 289 КУпАП визначено строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно з ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст.291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що позивач надав копію постанови серії НК №771472 від 22.09.2018, хоча й звернувся до суду про скасування постанови серії НК №771772 від 25.09.2018, однак звернувся з позовом до суду лише 04.10.2018, тобто після закінчення строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

Крім того, колегія суддів зауважує, що судом витребовувались, документи, матеріали, які підтверджуються прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №771472, оригінал постанови серії НК №771472, постанову, яка передувала постанові серії НК №771472 (постанову серії НК №771471) та постанову, яка була послідуюча (постанову серії НК №771473), інші докази які посвідчать дату складання постанови серії НК №771472.

Згідно з наданих матеріалів вбачається, що постанова серії НК №771472 складена саме 22.09.2018 о 23:40, оскільки постанова серії НК №771471 складена 22.09.2018 о 20:00, а постанова серії НК №771473 складена 23.09.2018 о 00:15.

Разом з цим, суду надано копію витягу з ІП "АРМОР" щодо постанови про адміністративне правопорушення серії НК №771772, згідно якого дана постанова складена щодо особи ОСОБА_7 25.08.2018 о 13:13 з адміністративним стягненням у вигляді попередження. Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що постанова серії НК №771772 щодо ОСОБА_4 не відноситься.

Однак, судом першої інстанції не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, пропуску позивачем строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, не надано оцінки клопотанню позивача про поновлення строку на оскарження, не надано оцінки оскаржуваній постанові (серії НК №771772) та не зазначено поважності причин такого пропуску, неправомірно задоволено вимоги позову.

В частині наданого представником позивача клопотання про поновлення строку на оскарження, колегія суддів зазначає, що з постанови про адміністративне правопорушення серії НК №771472 від 22.09.2018 (а.с.3, 16, 23) вбачається, що вона складена 22.09.2018 та в ній відображений той факт, що особа ОСОБА_4 отримала її копію (підтверджено в судовому засіданні представником позивача). Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що особа не могла не знати якого числа на щодо неї прийнята постанова про адміністративне правопорушення, копію якої вона отримала за місцем прийняття такої постанови.

В частині доводів позивача щодо невірного зазначення прізвища, колегія суддів зазначає, що так дійсно постанова серії НК №771472 від 22.09.2018 складена щодо ОСОБА_4, а не ОСОБА_4 Однак, як зазначалось вище ОСОБА_4 власноруч поставив підпис, який підтверджує отримання копії постанови щодо ОСОБА_4

Враховуючи зазначене, а також інші факти, зазначенні в постанові (автомобільний номер, марка автомобіля, серія та номер посвідчення водія) колегія суддів приходить до висновку, що особа, яка приймала постанову допустила описку при її винесенню (дана описка під час складання не була помічена ні особою яка складала постанову, ні особою щодо якої виносилась дана постанова).

Крім того, колегія суддів зауважує, що даний факт судом при вирішенні спору не враховується, оскільки позивачем не надано суду доказів на ті обставини на які він посилається в клопотанні про поновлення строку на оскарження.

Враховуючи зазначене, колегія суддів звертаючи увагу на доводи позивача в частині клопотання про поновлення строку на оскарження поданого до суду першої інстанції 23.11.2018, приходить до висновку, що позивач не довів обставини на які він посилається (стосовно пропущеного строку звернення до суду) в межах ч.1 ст.77 КАС України, а саме кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Також, суд враховує практику Верховного Суду в ухвалі від 26.09.2018 справа №753/7279/18, а саме висновки суду, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об'єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Посилання представника позивача, що відповідач не міг згадати коли саме складена оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення (зазначено в судовому засіданні 25.02.2019) та інші підстави зазначені в клопотанні про поновлення строку на оскарження не є непереборною, такою, що не залежить від волі особи причиною.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Компанія "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А." проти Іспанії").

Отже, при належному добросовісному відношенні позивач не був позбавлений можливості подати позовну заяву в межах строку звернення до суду, проте таким правом не скористався. А тому, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість підстав зазначених в клопотання про поновлення строку на оскарження та доводів представника позивача.

Згідно з ч.4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як передбачено п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтями 238, 240 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Пархомчука Михайла Анатолійовича задовольнити повністю.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Пархомчука Михайла Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №771772 від 25.09.2018 скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_4 до інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Пархомчука Михайла Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №771472 від 22.09.2018 (в позовній заяві зазначено як серії НК №771772 від 25.09.2018) залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Загороднюк А.Г.