Справа № 727/13638/18
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/12/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

за участю: позивача ОСОБА_2 і в його інтересах представника ОСОБА_3 розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за позовною заявою ОСОБА_2 (місце проживання: 58013 м.Чернівці вул.Рівненська, 10/63) до інспектора роти №3 батальйону №1 ОСОБА_4 патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 (місце знаходження 58000 м.Чернівці вул.Заводська, 22), ОСОБА_4 патрульної поліції в Чернівецькій області (місце знаходження 58000 м.Чернівці вул.Заводська, 22) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ЕАВ №760117 від 28.11.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів інспектора роти №3 батальйону №1 ОСОБА_4 патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5, ОСОБА_4 патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ЕАВ №760117 від 28.11.2018 року, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 28.11.2018 року о 10.16 год. він рухався на належному йому автомобілі марки MERSEDES-BENC VITO 112 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Героїв Майдану в м. Чернівці з дотриманням правил дорожнього руху. Повернувши на вул. Рівненську в межах будинку №5 він почув спецсигнал автомобіля патрульної поліції з вимогою прийняти вправо та зупинитися. Після зупинки до нього підійшов інспектор управління патрульної поліції в Чернівецькій області 3-ї роти 1-го батальйону лейтенант поліції ОСОБА_6 нагрудний знак №0013180 та повідомив йому, що він здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора, чим порушив пункт правил 8.7.3е ПДР України (Порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух) та відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі за ст.122 ч.2 КУпАП. Вважає, що вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 28.11.2018 року є незаконною і, такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, а зазначені в ній обставини не відповідають дійсності, суперечать одна одній та не підтверджуються належними, допустимими доказами, що на його думку призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності і застосування до нього адміністративного стягнення, а тому вважає, що постанова підлягає скасуванню. Посилаючись на норми законодавства просить адміністративний позов задовольнити; визнати дії інспекторів роти №3 батальйону №1 ОСОБА_4 патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенантів поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_5 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності протиправними; Скасувати постанову ЕАВ №760117 від 28.11.2018 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.122 ч.2 КпАП України у відношенні ОСОБА_2, справу закрити за відсутністю складу правопорушення; стягнути судові витрати.

Згідно з правилами ст. 12 КАС України зазначений спір є незначної складності, а тому відповідно до вимог ст. 257 КАС України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідач до суду, відзив в строк визначений судом не подав.

Ухвалою суду від 26.12.2018 року в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_7 про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону №1 ОСОБА_4 патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5, ОСОБА_4 патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ЕАВ №760117 від 28.11.2018 року - відмовлено.

Вивчивши і розглянувши справу, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності і в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Судом належними доказами по справі установлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно посвідчення водія, позивач ОСОБА_2 має право водіння, що підтверджу посвідчення водія (а.с.12-13).

28.11.2018 року о 10.16 год. інспектором управління патрульної поліції в Чернівецькій області 3-ї роти 1-го батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_5 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі за ст.122 ч.2 КупАП відносно позивача ОСОБА_2, який рухався на належному йому автомобілі марки MERSEDES-BENC VITO 112 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Героїв Майдану в м. Чернівці та здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив пункт правил 8.7.3е ПДР України (Порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух) (а.с.6-7).

Позивач звертався до інспектора управління патрульної поліції в Чернівецькій області 3-ї роти 1-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_6 про надання для ознайомлення фото або відеофіксації проїзду ним на заборонений сигнал світлофору та відкладення розгляду справи на 03.12.2018 року, у звязку із відсутністю його адвоката в м. Чернівці (а.с.8), проте інспектором управління патрульної поліції в Чернівецькій області 3-ї роти 1-го батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_6 було відмовлено в задоволенні клопотання із зазначенням, що ніяких перешкод в отриманні правової допомоги не створювалось позивачу ОСОБА_2 (а.с.9).

29.11.2018 року адвокатом ОСОБА_3 було зроблено запит на адресу ОСОБА_4 патрульної поліції про надання доказів проїзду на червоний сигнал світлофора 28.11.2018 року орієнтовно о 10.00 год. позивачем ОСОБА_2, зокрема копії фото чи відеофіксацію (а.с.14) та відповідно начальник, старший лейтенант поліції ОСОБА_8 надали відповідь, що записи відео з нагрудної камери поліцейського від 28.11.2018 року, за участі ОСОБА_2, можна отримати в секторі звязку та телекомунікацій УПП в Чернівецькій області ДПП на власні оптичні носії (а.с.15.

За змістом ст.18 ч.1 п.1-2 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

гідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч.2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 9 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції, встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач, надавши суду докази в обґрунтування своїх доводів, вважає, що розгляд справи на місці, без підготовки порушує його права, передбачені ст. 268 КУпАП

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_5, в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП). Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 у справі N 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач не надав суду належних доказів того, що позивач ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки MERSEDES-BENC VITO 112 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Героїв Майдану в м. Чернівці здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, порушив пункт правил 8.7.3е ПДР України, а тому суд приймає доводи позивача як такі, що підтверджені матеріалами справи і вважає, що факт порушення позивачем ст.122 ч.2 КпАП України не доведений, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського від 28.11.2018 року, дослідженим в судовому засіданні, відповідно до якого позивача ОСОБА_2 було зупинено інспектором управління патрульної поліції в Чернівецькій області 3-ї роти 1-го батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_6, яким, оскаржувана постанова складена інспектором роти №3 батальйону №1 ОСОБА_4 патрульної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_5 в особистому автомобілі, тобто інспектором Буць В.І. не складалася постанова (а.с.16).

Вищенаведене вбачається і з правових позицій ВС (постанова від 30.05.2018 у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 9, 33, 122, 222, 245, 251, 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», а також ряду підзаконних актів, суд приходить до до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови як такої, що прийнята за відсутності належних та допустимих доказів вчинення правопорушення.

Відносно заявлених вимог про стягнення судових витрат суд дослідивши в цій частина надані позивачем докази, зважає на наступне.

Передбачено ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно між позивачем ОСОБА_2І та адвокатом ОСОБА_3 було укладено договір про надання правничої допомоги №49 29.11.2018 року (а.с.19).

Згідно розрахунку судових витрат останні складаються з суми - консультації перед зверненням з позовом до суду в сумі 500,00 грн., складання адвокатського запиту в сумі 500,00 грн.; складання позовної заяви в сумі 2000,00 грн., на загальну суму 3000,00 грн. (а.с.20), та відповідно до квитанції №7 від 21.12.2018 року, позивач сплатив адвокату грошові кошти в сумі 3000,00 грн. за надання правничої допомоги (а.с.21), а тому в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб"єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.2, 7, 122, 222, 251, 254, 257, 258, 262, 263, 279, 280, 283, 287 КпАП України, ст.ст. 1, 2, 3, 8, 9, 19, 20, 22, 72, 77, 132, 134, 139, 243, 244, 246,257-263, 271, КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково. Визнати дії інспектора роти №3 батальйону №1 ОСОБА_4 патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності протиправними.

Скасувати постанову ЕАВ №760117 від 28.11.2018 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.122 ч.2 КпАП України у відношенні ОСОБА_2, справу закрити за відсутністю складу правопорушення та провадження по справі закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 патрульної поліції в Чернівецькій області місце знаходження 58000 м.Чернівці вул.Заводська, 22, на користь ОСОБА_2, 09.12.19809 року народження, мешканця 58013 м.Чернівці вул.Рівненська, 10/63, ІПН НОМЕР_2, витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог про визнання дій дій інспектора Управління поліції у Чернівецькій області ОСОБА_6 протиправними - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.01.2019 року

Суддя Слободян Г.М.