Справа № 480/4494/18
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 р. Справа № 480/4494/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шаповала М.М.,

за участю секретаря судового засідання - І.С.Іуткіної,

представника відповідача - О.В. Войтенка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агенства резерву України до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання частково протиправними та часткове скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України (далі по тексту - ДП "Охтирський комбінат хлібопродуктів") звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 26.06.2018 № в частині сплати штрафу в розмірі 394605,2 грн. та № щодо сплати штрафу в розмірі 74612,1 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем за результатами проведеної камеральної перевірки своєчасності сплати податкового зобов'язання з податку на додану вартість позивача податкових декларацій з податку на додану вартість, уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, узгоджених грошових зобов'язань згідно податкових повідомлень - рішень та рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу та на підставі акту перевірки від 06.06.2018 № 3426/18-28-12-08/00956031 винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Відповідно до акту перевірки підставою для застосування штрафу стала несвоєчасна сплата позивачем до бюджету податкового зобов'язання з податку на додану вартість визначеного у відповідних деклараціях за грудень 2016 року, лютий - травень, серпень - жовтень 2017 року та уточнюючого розрахунку до податкової декларації за січень 2017 року.

Згідно декларацій з ПДВ за грудень 2016 року позивачем було задекларовано податкове зобов'язання в сумі 644552 грн., за лютий 2017 року - 429094 грн., за березень - 281794 грн., за квітень - 231773 грн., за травень - 161784 грн., за серпень - 30610 грн., за вересень - 746121 грн., за жовтень - 2587247 грн. При цьому в періоді, охопленому перевіркою, ДП "Охтирський комбінат хлібопродуктів" платіжними дорученнями, на підставі відповідних реєстрів ДФС, вказані суми були списані з електронного рахунку підприємства, а саме - 24.01.2017, 23.03.2017, 24.04.2017, 25.05.2017, 23.06.2017, 27.09.2017, 26.10.2017, 23.11.2017 відповідно. Крім того, податкове зобов'язання згідно уточнюючого розрахунку до податкової декларації за січень 2017 року в сумі 18948 грн., було сплачено платіжним дорученням від 22.03.2017 № 414 на суму 20000 грн.

Позивач вважає, що застосування до платника податків штрафних санкцій у випадку самостійного списання (стягнення) з його рахунків з наступним зарахуванням коштів органом ДФС в рахунок погашення податкового боргу платника податку не відповідає приписам п. 87.9 ст. 87 та ст. 126 ПК України. За таких обставин дії відповідача щодо прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень суперечать положенням чинного законодавства, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправним та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 04.12.2018 відкрито провадження у справі, підготовче засідання ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.02.2019 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання представник позивача не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив суд у його задоволенні позивачу відмовити. Зазначив, що відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням і розмір такої відповідальності залежить від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу. Зарахування коштів на сплату податкового боргу шляхом списання коштів з рахунків позивача платіжними дорученнями не звільняє ДП "Охтирський комбінат хлібопродуктів" від відповідальності, передбаченої п. 126.1 ст. 126 ПК України.

Вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Сумській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податкового зобов'язання з податку на додану вартість позивача податкових декларацій з податку на додану вартість, уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, узгоджених грошових зобов'язань згідно податкових повідомлень - рішень та рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. За наслідками проведеної перевірки складено Акт від 06.06.2018 № 3426/18-28-12-08/00956031 (т. 1 а.с. 9-16).

Перевіркою встановлено порушення п. 50.1 ст. 50, п. 57.1 ст. 57, п. 57.3 ст. 57, п. 100.7 ст. 100, п. 203.2 ст. 203 ПК України, що призвело до несвоєчасної сплати до бюджету податкового зобов'язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) згідно податкових декларацій з ПДВ, уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, узгоджених грошових зобов'язань згідно податкових повідомлень - рішень та рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу.

За результатами проведеної перевірки позивача та на підставі абз. 2 ст. 126 глави 11 розділу II ПК України, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.06.2018:

- № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 630895,83 грн. за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 3154479,15 грн. (т.1 а.с.18);

- № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 129420,48 грн. за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1249204,80 грн. (т. 1 а.с.19).

Суд вважає, що дані податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими та відповідають нормам чинного законодавства, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ДП "Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України подано до ГУ ДФС у Сумській області податкові декларації з ПДВ за грудень 2016 року позивачем було задекларовано податкове зобов'язання в сумі 644 552 грн., за лютий 2017 року - 429 094 грн., за березень - 281 794 грн., за квітень - 231 773 грн., за травень - 161 784 грн., за серпень - 30610 грн., за вересень - 746121 грн., за жовтень - 2587247 грн. (т. 1 а.с. 33-48) та уточнюючи розрахунки податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок до податкових декларацій за січень 2017 року, за червень 2017 року, за грудень 2017 року (т. 1 а.с. 50-52).

У передбачений законом строк грошові зобов'язання сплачено не було. Спір з цього приводу між сторонами відсутній.

Станом на 01.01.2018 позивач мав податковий борг по ПДВ в сумі 2742220,4 грн.

Згідно рішення ГУ ДФС у Сумській області про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 14.02.2018 № 7 ДП "Охтирський комбінат хлібопродуктів" було розстрочено дану суму податкового боргу в інтегрованій картці платника, який виник внаслідок проведення нарахувань узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Податкове зобов'язання по податку на додану вартість:

- за грудень 2016 року в сумі 644552 грн. було повністю сплачене 24.01.2017 згідно платіжного доручення № 9595291;

- за лютий 2017 року в сумі 429094 грн. було повністю сплачене 23.02.2017 згідно платіжного доручення № 10235398;

- за березень 2017 року в сумі 281794 грн. було повністю сплачене 24.04.2017 згідно платіжного доручення № 10605729;

- за квітень 2017 року в сумі 231773 грн. було повністю сплачене 25.05.2017 згідно платіжного доручення № 11044191;

- за травень 2017 року в сумі 161784 грн. було повністю сплачене 23.06.2017 згідно платіжного доручення № 11474994;

- за серпень 2017 року в сумі 30610 грн. було повністю сплачене 27.09.2017 згідно платіжного доручення № 126345446;

- за вересень 2017 року в сумі 746121 грн. було повністю сплачене 26.10.2017 за платіжним дорученням № 13105370;

- за жовтень 2017 року в сумі 2587247 грн. було повністю сплачене 23.11.2017 за платіжним дорученням № 13504116 (т. 1 а.с.20-31).

Вказана обставина підтверджується представниками позивача та відповідача. Спір щодо розміру стягнутої суми та періоду в який вона була стягнута між сторонами відсутній.

Згідно з пп.14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

Відповідно до абз.1 п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст. 200 ПК України встановлено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету.

Згідно з п. 203.2 ст. 203 ПК України сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Після граничного терміну сплати узгодженої суми грошових зобов'язань в інтегрованій картці платника податків за кодом бюджетної класифікації "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" (далі - ІКПП) позивача виник податковий борг, стягнення якого відбувалося в період з 24.01.2017 по 23.11.2017 згідно платіжних доручень.

Пунктом 87.9 ст. 87 ПК України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Підпунктом 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

В даному випадку відбулося саме часткове погашення суми податкового боргу, а отже відповідачем правомірно нараховано штрафні санкції на погашену суму податкового боргу.

Суд зазначає, що відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням і розмір такої відповідальності залежить від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).

Під час судового розгляду судом встановлена наявність підстав для застосування відповідачем до позивача штрафних санкцій та правомірність нарахування відповідачем позивачу таких санкцій, а отже оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача від 26.06.2018 № в частині сплати штрафу в розмірі 394 605,20 грн. та № в частині сплати штрафу в розмірі 74 612,10 грн. винесені обґрунтовано.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного, суд визнає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати позивачу не повертаються.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агенства резерву України до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання частково протиправними та часткове скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 березня 2019 року.

Суддя М.М. Шаповал