Справа № 810/4012/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4012/18 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Бєлової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЧІРО» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЧІРО» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення - рішення, -

в с т а н о в и л а:

ТОВ «ІЧІРО» звернулося в суд із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, у якому просило: визнати протиправними дії відповідача щодо проведення 18.05.2018 року фактичної перевірки бару ТОВ «ІЧІРО»; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 04.06.2018 №.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що фактична перевірка проведена відповідачем неправомірно та без наявних підстав, передбачених чинним законодавством, для її проведення. Також, позивач вказував на те, що встановлені в акті перевірки обставини не відповідають дійсності, оскільки у позивача був відсутній умисел зберігати у барі пляшку алкогольного напою без марки акцизного податку з метою її реалізації.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що відповідач як суб'єкт владних повноважень довів суду правомірність оскаржуваних дій та податкового повідомлення - рішення.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунутвання вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції при розгляді справи порушив норми матеріального та процесуального права, не з'ясував повно і всебічно обставини в адміністративній справі. Зокрема, на думку позивача, ГУ ДФС у Київській області не мало інформації отриманої в установленому законодавством порядку про порушення ТОВ «ІЧІРО» вимог законодавства, тому не мало правових підстав включати ТОВ «ІЧІРО» до наказу про проведення перевірки та проводити фактичну перевірку бару. Також, позивач вказує на те, що перевірка бару відбулася без суб'єкта господарювання, а підстави залучати до проведення перевірки ОСОБА_2 як представника ТОВ «ІЧІРО» були відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, згідно з наказом ГУ ДФС у Київській області від 26.04.2018 № 314 та відповідно до направлення на проведення перевірки від 18.05.2018 № 445, посадовими особами ГУ ДФС у Київській області проведена фактична перевірка магазину, що розташований за адресою: м. Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького 40, а саме бару, що належить ТОВ «ІЧІРО».

За результатами проведення фактичної перевірки складено акт перевірки від 18.05.2018 № 210/10-36-40/41634236, згідно висновків якого встановлено факт зберігання з метою реалізації лікеру «Блю Куросао» ТМ Болс об'ємом 0,7 л. міцністю 21 % об., країна виробництва Нідерланди, дата розливу 05.01.2015 (ціну неможливо встановити за відсутністю накладних), без марки акцизного податку встановленого зразка.

За наслідками розгляду матеріалів перевірки, посадовими особами ГУ ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.06.2018 № про застосування до ТОВ «ІЧІРО» фінансових санкцій в сумі 17 000,00 грн. за зберігання алкогольних напоїв без марки акцизного податку.

Вважаючи вказане податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач звернувся у суд із даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень довів суду правомірність оскаржуваних дій та податкового повідомлення - рішення.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання норм законодавства з питань-регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 80 Кодексу.

Згідно із п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дача початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні па перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо того, що ГУ ДФС у Київській області не мало інформації отриманої в установленому законодавством порядку про порушення ТОВ «ІЧІРО» вимог законодавства, тому не мало правових підстав включати ТОВ «ІЧІРО» до наказу про проведення перевірки та проводити фактичну перевірку бару, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

За вимогами п. 228.2 ст. 228 ПК України контроль за наявністю марок акцизного податку на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу, а також у разі ввезення таких товарів на митну територію України здійснюють відповідні контролюючі органи.

Контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи (п. 41.1 ст. 41 ПК України).

Пунктами 19-1.1.14, 19-1.1.16 стаття 19 ПК України передбачено, що контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, а також здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Отже, як вбачається зі змісту пп. 19-1.1.14, 19-1.1.16 стаття 19, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів на виконання своїх функцій, однією з яких є здійснення контролю за обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, запобігання та виявлення порушень законодавства у цій сфері шляхом проведення фактичних перевірок.

Таким чином, відповідач мав право проводити фактичні перевірки відповідних суб'єктів господарювання за умови прийняття оформленого наказом рішення керівника контролюючого органу.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій відповідача щодо проведення фактичної перевірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Як зазначено вище, матеріалами справи підтверджується, що за результатами проведення фактичної перевірки складено акт перевірки від 18.05.2018 № 210/10-36-40/41634236, згідно висновків якого встановлено факт зберігання з метою реалізації лікеру «Блю Куросао» ТМ Болс об'ємом 0,7 л. міцністю 21 % об., країна виробництва Нідерланди, дата розливу 05.01.2015 (ціну неможливо встановити за відсутністю накладних), без марки акцизного податку встановленого зразка.

Факт зберігання вказаної пляшки алкоголю з метою реалізації без марки акцизного податку підтверджується матеріалами справи. Зокрема, наявними в матеріалах справи фотокопіями вказаної пляшки алкоголю та поясненнями ОСОБА_2, яка приймала участь у проведенні фактичної перевірки, доданими до акту перевірки, у яких остання зазначила, що відсутність акцизної марки на закоркованій пляшці лікеру пояснюється тим, що акцизна марка загубилася в процесі транспортування до бару.

При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_2 була допитана у якості свідка в судовому засіданні суду першої інстанції. Під час допиту остання пояснила, що являється дружинною одного з співвласників ТОВ «ІЧІРО», має статус фізичної особи - підприємця та здійснює свою підприємницьку діяльність в одному приміщенні з ТОВ «ІЧІРО». Наголосила, що немає відношення до здійснення позивачем підприємницької діяльності, однак зазначила, що була присутня під час проведення податковим органом фактичної перевірки та на вимогу двох відвідувачів передала до їх рук пляшку лікеру «Блю Куросао» ТМ Болс об'ємом 0,7 л. міцністю 21 % об., країна виробництва Нідерланди. У подальшому, вказаними особами було зауважено, що дана пляшка не містить марки акцизного податку встановленого зразка. Потім вони представились перевіряючими від ГУ ДФС у Київській області, після чого склали акт перевірки, де вона була змушена поставити свій підпис.

Судова колегія критично сприймає посилання апелянта на те, що контролюючий орган не мав повноважень залучати ОСОБА_2 до проведення перевірки та вимагати від неї письмові пояснення.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, ОСОБА_2 за наслідками проведення фактичної перевірки ТОВ «ІЧІРО» підписала акт перевірки, вказавши, що є представником керівника та подала до контролюючого органу письмові пояснення, зазначивши, що акцизна марка на закоркованій пляшці загубилася в процесі транспортування до бару, тобто фактично підтвердила встановлене порушення податковим органом.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яке прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, яке регулює спірні правовідносини, а тому відсутні підстави для його скасування.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЧІРО» - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 25 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

Л.В.Бєлова