Справа № 489/6107/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 р. Справа № 489/6107/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Коваленко І.В. Дата і місце ухвалення: 15.11.2018р., м. Миколаїв
Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15 листопада 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови від 28 вересня 2018 року серії НК № 601196 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.09.2018 року приблизно о 17 годині 40 хвилин, ОСОБА_2 керуючи автомобілем MAZDA CX 5, державний номер НОМЕР_1, рухався по об'їзній трасі в напрямку м. Одеси в районі села Зайчівське Вітовського району Миколаївської області, був зупинений працівниками патрульної поліції. Під час з'ясування підстав для зупинки, позивач дізнався, що він обвинувачується у здійснені обгону транспортного засобу, а саме патрульного автомобіля ближче ніж за 100 метрів до пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.45.1 та 5.45.2 та відповідною розміткою поза населеним пунктом, порушивши при цьому п.п. 14.6 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статі 122 КУпАП.

Позивач зазначив, що не допускав порушень Правил дорожнього руху оскільки, на його думку він здійснив обгін патрульного автомобіля через переривчату смугу розмітки приблизно за 130-150 метрів до пішохідного переходу, вказана відстань працівниками патрульної поліції не замірювалася, а зазначена в постанові за їх розсудом. Крім того в оскаржуваній постанові не конкретизоване порушення, за яке позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва Миколаївської області від 15 листопада 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано постанову інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Окольникова С.П. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 601196 від 28.09.2018 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норми матеріального та процесуального права, просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам наданих відповідачем до відзиву на позов, а саме відеозаписам із передньої та задньої камер патрульного автомобіля, з яких вбачається факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.09.1018 року приблизно о 17 год. 40 хв., ОСОБА_2 керуючи автомобілем MAZDA CX 5, державний номер НОМЕР_1, рухався по об'їзній трасі в напрямку м. Одеси в районі села Зайчівське Вітовського району Миколаївської області та був зупинений працівниками патрульної поліції.

28 вересня 2018 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Окольниковим С.П. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, серії НК № 601196, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу, в розмірі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що останній, керуючи автомобілем, здійснив обгін, транспортного засобу, а саме патрульного автомобіля ближче ніж за 100 метрів до пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.45.1 та 5.45.2 та відповідною розміткою поза населеним пунктом, чим порушив п. 14.6 Правил дорожнього руху України.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення здійснено не на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, а відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП застосована протиправно, оскільки не з'ясовано усіх обставин справи, а постанова у справі про адміністративне правопорушення складена з порушенням вимог статті 283 КУпАП. Крім того, суд зазначив, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки не було здійснено замірів відстані транспортного засобу позивача у момент здійснення маневру обгону відповідного пішохідного переходу.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.10 ПДР України передбачено, що обгін - це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

У відповідності до п.14.2 Правил дорожнього руху України, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: а) жоден з водіїв, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону; б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч; в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.

Згідно з п.14.5, водій транспортного засобу, який виконує обгін, може залишитися на смузі зустрічного руху, якщо після повернення на раніше займану смугу йому доведеться знову розпочати обгін, за умови, що він не створить небезпеки зустрічним транспортним засобам, а також не перешкоджатиме транспортним засобам, які рухаються за ним з більш високою швидкістю.

Відповідно п.п.14.6. «в» Правил дорожнього руху України обгін заборонено: ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою має застосовуватись інформування водіїв попереджувальним дорожнім знаком 1.32 «Пішохідний перехід», який, відповідно до п.10.3.2. ДСТУ 4100:2014, установлюється поза населеними пунктами на відстані 150-300 м до початку небезпечної ділянки. У разі потреби знак встановлюється і на іншій відстані, яка зазначається на табличці 7.11.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п.п. 14.6 «в» п. 14 ПДР України може мати місце за наявності таких умов: здійснення обгону на відстані від пішохідного переходу менше, ніж встановлено цим пунктом, інформування водіїв попереджувальним дорожнім знаком 1.32, який має бути доступним для своєчасного повідомлення водія транспортного засобу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції подало до суду першої інстанції відзив на адміністративний позов та диск із відеозаписом, на який посилається апелянт, як на підтвердження скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

З метою встановлення всіх обставин справи та дослідження доказів, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, колегією суддів досліджено наданий відповідачем відеозапис.

В свою чергу, переглянувши вказаний відеозапис, колегія суддів зазначає, що з нього не можливо достовірно встановити на якій саме відстані від пішохідного переходу позивач почав здійснювати обгін, тобто чи ближче ніж за 100 м. перед пішохідним переходом.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а в даному випадку відповідачем, в порушення вимог 77 КАС України не виконано обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що в свою чергу не дає можливості встановити винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складена з підстав висновків інспектора про порушення позивачем вимог п.п. 14.6 «в» п. 14 Правил дорожнього руху та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У постанові, складеній відповідачем, інспектором відображено, що о 17 год. 37 хвилини ОСОБА_2, керуючи автомобілем MAZDA CX-5, здійснив обгін автомобіля патрульної поліції на трасі М-14, 153 км ближче, ніж за 100 м до пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками « 5.45.1» та « 5.45.2» та відповідною розміткою поза населеним пунктом, чим порушив п.п.14.6.в ПДР України, тобто за відсутності зазначення в постанові суті правопорушення.

Крім того, в постанові позначення пішохідного вказано дорожніми знаками « 5.45.1» та « 5.45.2», які Правилами дорожнього руху не передбачені. Вірними дорожніми знаками є знаки « 5.35.1» та « 5.35.2».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Управлінням патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції не доведено правомірність винесеного рішення, що суперечить нормам ч. 2 ст. 77 КАС України, а постанова про адміністративне правопорушення від 28 вересня 2018 року серії НК № 601196 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП є незаконною.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.272, ст.286, ст.308, ст.311, п.1 ч.1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 лютого 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук