Справа № 140/2677/18
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 рокуЛьвів№ 857/1961/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року, ухвалене суддею Волдінер Ф.А. у м. Луцьку Волинської області в порядку письмового провадження, у справі № 140/2677/18 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2018 року позивач - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області звернувся до суду із позовом до відповідача - Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, у якому просив скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Трофимюка П.В. про стягнення виконавчого збору від 30.11.2018 в розмірі 14892 грн (ВП №57814644).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що державний виконавець в порушення вимог ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII відкрив виконавче провадження за наявності підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної служби, а його виконання здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, яким визначено механізм погашення заборгованості, що утворилась внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету. Враховуючи наведене, виконання рішення має здійснюватись у встановлений Порядком №649 спосіб.

Водночас, з урахуванням вимог ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується за виконавчим документом, оскільки пенсія є періодичним платежем. Також виконавчий збір не стягується із боржника у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 цього Закону, якщо рішення було виконане до винесення постанови про відкриття виконачого провадження.

Зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області в межах наданих повноважень виконало рішення суду до відкриття виконавчого провадження в частині перерахунку суми пенсії. При цьому виплата різниці між розміром пенсії, визначеним на виконання рішення суду, та розміром пенсії ОСОБА_2 буде проведена відповідно до Порядку №649.

Зауважує, що відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов»язання та платежі з бюджету песійним органом можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом України про Державний бюджет України. Взяття зобов»язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Трофимюка П.В. про стягнення виконавчого збору від 30.11.2018 ВП №57814644.

Рішення мотивоване тим, що виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду, на виконання якого видано виконавчий лист №786/2018 від 17.09.2018, щодо якого відкрите виконавче провадження № 57814644, у якому винесена оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору, поширюються гарантії держави, визначені Законом № 4901-VI, при цьому, суд звертає увагу, що на вказаний Закон є прямі посилання у Порядках №649 та № 20-1. Суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору від 30.11.2018 винесена без урахування та з порушенням пункту 3 частини п'ятої статті 27 Закону № 1404-VIII, оскільки виконавчий збір стягненню не підлягає у зв'язку із виконанням рішення суду за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів є помилковими, оскільки виконавчий лист №786/2018, виданий 17.09.2018, носить зобов»язальний характер. Зазначений спосіб захисту порушеного права (стягувача у виконавчому провадженні) не є тотожним такому способу захисту порушеного права, як стягнення визначеної судом суми за певним видом платежу, зокрема періодичного, яким є пенсія. Тобто, судове рішення, на виконання якого видано виконавчий лист у справі №786/2018 є зобов»язального характеру, відповідно, підстав вважати, що виконавчий збір в цьому випадку не підлягає стягненню (відповідно до п.1 ч.5 ст. 27 Закону №1404-VIII) немає. В даному випадку виконання виконавчого листа не відбувається в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відтак п.3 ч.5 ст.27 Закону №1404-VIII не підлягає застосуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 у справі №803/13/18 було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України у Волинській області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 з 01 січня 2016 року пенсії відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23 грудня 2015 року № 900-VIII), постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та на підставі довідки Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 30 травня 2017 року № 2658. Зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) з 01 січня 2016 року пенсії відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23 грудня 2015 року № 900-VIII), постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та на підставі довідки Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 30 травня 2017 року № 2658. Вказане рішення набрало законної сили 03.05.2018 (а.с.40-43).

27 липня 2018 року у даній адміністративній справі Волинським окружним адміністративним судом було ухвалене додаткове рішення у справі, яким зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_2 одноразово виплату заборгованості пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017. Вказане рішення набрало законної сили 28.08.2018 (а.с.44-46).

30 листопада 2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Трофимюком П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57814644 з виконання виконавчого листа № 786/2018, виданого 17.09.2018 Волинським окружним адміністративним судом, про зобов'язання Головного управління Пенсійного Фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_2 одноразово виплату заборгованості пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 (а.с.9).

Крім того, 30 листопада 2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Трофимюком П.В. винесено також постанову про стягнення виконавчого збору ВП №57814644 з боржника - Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в сумі 14892,00 грн, копію якої було скеровано на адресу боржника супровідним листом № 04-35/7523 від 30.11.2018 та отримано боржником 10.12.2018 за вх. №12041/9 (а.с.10, 11).

Позивач, вважаючи постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору ВП №57814644 від 30.11.2018 протиправною, звернувся до суду з вимогою про її скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами п'ятою, шостою статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч.ч.1-3 ст.27 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини п'ятої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

За частиною дев'ятою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Аналізуючи положення статей 26, 27 Закону № 1404-VIII суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов'язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, колегія суддів приходить до висновку, що, незважаючи на те, що боржником є Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, вказаний виконавчий лист містить вимогу щодо зобов'язання вчинити певні дії, а не стягнення. Тому виконання вказаного виконавчого листа здійснюється у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження», а не Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

При цьому стягнення виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження є обов'язком державного виконавця.

Водночас, оскільки виконавчий лист у справі №803/13/18 носить зобов'язальний характер, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з підстав, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. Вказаний виконавчий лист передбачає одноразовий характер виконання шляхом прийняття, реєстрації, розрахункового листа та подачі органам Державного казначейства відповідних платіжних документів, а не стягнення періодичних платежів.

Тобто, в даному випадку, виконання виконавчого листа не відбувається у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а тому п. 3 частини п'ятої статті 27 Закону № 1404-VIII не може бути застосований.

З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що на виконання рішення суду пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2

Однак, враховуючи те, що у встановлений законом строк для добровільного виконання рішення підтвердження повного його виконання позивачем не надано, державним виконавцем правомірно розпочато примусове виконання виконавчого документа та стягнуто виконавчий збір, що свідчить про те, що державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Трофимюк П.В. діяв на підставі та в межах своїх повноважень.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Трофимюка П.В. про стягнення виконавчого збору від 30.11.2018 в розмірі 14892 грн (ВП №57814644) є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 242, 271, 272, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області задовольнити, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року у справі №140/2677/18 - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик
Постанова складена в повному обсязі 01.03.2019.