Справа № 520/632/19
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

28.02.2019 р. справа №520/632/19 Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденка А.В., за участі: секретаря - Стрєлка О.В., представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Маслоша С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом

ОСОБА_3
до Головного управління Національної поліції в Харківській області
про1) визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП в Харківській області від 11.12.2015 р. №114 о/о відносно ОСОБА_3, оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Шевченківського відділу поліції ГУНП в Харківській області ГУНП в Харківській області щодо встановлення стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки; 2) зобов'язання ГУНП в Харківській області зарахувати оперуповноваженому відділу кримінальної поліції Шевченківського відділу поліції ГУНП в Харківській області майору поліції ОСОБА_3 до календарної вислуги років час навчання з 01.09.1998 р. по 01.07.2003 р. у вищому навчальному закладі Харківського державному педагогічному університету імені Г.С. Сковороди із розрахунку - один рік за шість місяців для призначення пенсії за вислугу років, -
встановив:

Позивач, ОСОБА_3 у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про 1) визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 11.12.2015р. №114 о/с в частині встановлення ОСОБА_3 стажу служби у поліції в 15 років 01 місяць 23 дні; 2) зобов'язання Головного управління Національної поліції в Харківській області зарахувати оперуповноваженому відділу кримінальної поліції Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майору поліції ОСОБА_3 до календарної вислуги років час навчання з 01.09.1998р. по 01.07.2003р. у вищому навчальному закладі Харківського державному педагогічному університету імені Г.С. Сковороди із розрахунку - один рік за шість місяців для призначення пенсії за вислугу років

Підставами позову є доводи про те, що оскаржуваний наказ підлягає скасуванню, оскільки, на думку позивача, у ньому до вислуги років позивача протиправно не врахований час навчання у вищому навчальному закладі.

Відповідач, Головне управління Національної поліції в Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Підставами заперечень проти позову є доводи про те, що період навчання поліцейського у цивільному вищому учбовому закладі не підлягає зарахуванню до вислуги років.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, повністю виконавши процесуальний обов'язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини спірних правовідносин, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом установлено, що з 01.09.1998 р. позивач, ОСОБА_3, навчалась на денному відділенні юридичного факультету Харківського державного педагогічного університету ім.. Г.С. Сковороди, з 14.09.2000 р. почала проходити публічну службу в підрозділах та органах Міністерства внутрішніх справ України.

11.12.2015 р. ГУ НП у Харківській області було видано наказ №114 о/с, яким позивачу визначено стаж служби у поліції для встановлення надбавки за вислугу років та надання оплачуваної відпустки у 15 років 01 місяць 23 дні (станом на 07.11.2015 р.).

Таким чином, до стажу служби у поліції Головним управлінням було включено період часу з 14.09.2000р. по 06.11.2015р.

Перевіряючи відповідність закону оскарженого наказу владного суб'єкта, суд зазначає, що правовідносини з приводу обчислення стажу служби у поліції унормовані, насамперед, приписами ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (затверджено постановою КМУ від 17.07.1992 р. №393; далі за текстом - Порядок №393) на спірні правовідносини не поширюються, позаяк присвячені регламентуванню правовідносин з приводу обчислення вислуги років у цілях призначення пенсії.

У той же час, відповідно до ч. 1 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

За правилом п. 3 ч. 2 ст. 78 названого закону до стажу служби в поліції зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Сторонами спору фактично визнані ті обставини, що безпосередній період служби позивача у органах внутрішніх справ України розпочався 14.09.2000 р. і завершився 06.11.2015 р., одразу після чого 07.11.2015 р. розпочався безпосередній період служби позивача у поліції.

Таким чином, період часу з 14.09.2000 р. і до 01.07.2003 р. вже хронологічно врахований у показнику стажу служби позивача в органах внутрішніх справ України і тому не може бути включений до такого показника повторно, адже це матиме наслідком безпідставне подвоєння одного і того ж календарного проміжку часу.

Період навчання позивача з 01.09.1998 р. і до 13.09.2000 р. не може бути включений ані до стажу служби в органах внутрішніх справ України, ані до стажу служби у поліції, позаяк у розумінні ч. 3 ст. 78 КАС України загальновідомими є ті обставини, що Харківський державний педагогічний університет ім. Г.С. Сковороди є цивільним вищим навчальним закладом, після закінчення якого і до вступу на військову службу чи будь-яку іншу службу (у тому числі і службу в органах внутрішніх справ України) особі не присвоюється ані військового звання чи ані спеціального звання іншої державної служби.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписи ч. 1 ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України вимагають від адміністративного суду забезпечити захист прав та інтересів невладного суб'єкта.

Однак, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності за правилами ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання про відсутність факту порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах.

Указана обставина є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено у повному обсязі у порядку ч.3 ст.243 КАС України 28 лютого 2019 року.

Суддя Сліденко А.В.