Справа № 200/14823/18-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 р. Справа№200/14823/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Донбасенерго в особі структурної одиниці ПАТ Донбасенерго «Електроремонт» (місце знаходження: вул. Січових Стрільців, 9, м. Миколаївка; ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (місце знаходження: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, м. Маріуполь; ) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Донбасенерго, 22 грудня 2018 року звернувся з позовною завою до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області від 13 серпня 2018 року № Ю-159176-47 про сплату недоїмки у розмірі 203463,80 грн., штраф у розмірі 562 521,26 грн., та пеню у розмірі 57 617,80 грн.

В обґрунтування зазначив, що відповідачем протиправно прийнята спірна вимога, оскільки остання надійшла до підприємства на виконання рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 07.06.2018 року № НОМЕР_1 протягом розгляду справи по суті про визнання протиправним та скасування вказаного рішення Головного управління ДФС у Донецькій області. Зазначена вимога була оскаржена до управління відповідача. Вказує, що відповідно до п.14 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування» оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов'язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки. Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів. Тобто вказана вимога була винесена з порушенням вказаної норми.

Зазначає, що згідно з Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів 20.04.2015 року № 449 в редакції від 18.10.2016 року вимога про сплату боргу, окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обовязок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. У вимозі ГУ ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) № ю-159176-47 від 13.08.2018 року вказано «станом на 31 липня 2018 року заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені СО ПАТ «Донбасенерго» «Електроремонт» становить 823 602,86 грн.». Вказує, що неможливо визначити за якими підставами і за який період такий борг утворився. Рішення, відповідно до якого сформовано вимогу по сплату боргу у вимозі не вказано, хоча це передбачено Інструкцією та міститься спеціальна графа у затвердженому бланку, тобто оскаржувана вимога не відповідає положенням Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Окрім того, вказує, що на підставі п.9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464 (далі - Закон №2464) позивач звільнений від виконання своїх обовязків, визначених ч.2 ст.6 Закону № 2464 на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

З урахуванням зазначеного вважає, що вимога є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що станом на 22.01.2019 року борг з єдиного внеску у позивача відсутній, натомість наявна переплата у розмірі 12 574,73 грн., оскільки відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом в частині адміністрування Податковим кодексом України, та прийнятих відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відповідно до п. 60.1.1 п. 60.1, п. 60.2 ст. 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Частиною 2 п. 1 розділу VI Порядку № 422 передбачено визначення первинних показників документів органів ДФС, відображених в підсистемі, що забезпечує облік платежів, які підлягають перенесенню до ІКП, щодо сум погашення податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску. Так, первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення суми податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є скарга (заява) платника податків або ухвала суду про порушення провадження у справі, інформацію про які внесено після настання граничного строку сплати грошових зобовязань/сум єдиного внеску, визначених органом ДФС.

У звязку з судовим оскарженням рішення № НОМЕР_1 від 07.06.2018 року контролюючим органом з інтегрованої картки були виключені неузгоджені суми грошових зобовязань з ЄСВ.

Вказує, що враховуючи викладене, оскаржувана вимога була відкликана в автоматичному режимі відповідно до п. 60.1.1 п. 60.1, п. 60.2 ст. 60 Податкового кодексу України.

У відповідь на відзив позивач зазначив, що правові підстави для застосування та стягнення штрафу та пені до позивача відступні, оскільки антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 тривала на момент формування та надсилання вимоги, а відповідно до положень п. 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування» позивач є звільнений від сплату штрафу або пені за невиконання обовязків платника єдиного внеску а період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Щодо інформації про виключення контролюючим органом з інтегрованої картки неузгоджених зобовязань в ЄСВ у звязку з судовим оскарженням рішення № НОМЕР_1 від 07.06.2018 року вказує, що рішення спочатку було оскаржене в адміністративному порядку, та саме під час розгляду справи № 0540/5962/18-а на адресу позивача надійшла оскаржувана вимога, що є порушенням вимог ч. 14 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування».

Окрім того вказує, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року по справі № 0540/5962/18-а про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 07.06.2018 року № НОМЕР_1, позовні вимоги задоволено, спірне рішення визнано протиправним та скасовано. Проте неузгоджені суми грошових зобовязань з ЄСВ не були виключені з інтегрованої картки платника. Сума недоїмки у розмірі 203 463,80 грн., зазначена в оскаржуваній вимозі від 13 серпня 2018 року № Ю-159176-47, виникла саме в результаті несвоєчасності виключення контролюючим органом з інтегрованої картки платника неузгоджених сум грошових зобовязань з ЄСВ, оскільки при сплаті чергових платежів, їх було направлено на погашення боргу у календарній черговості порядку його виникнення, тобто на погашення суми штрафу. Таким чином вказує, що твердження відповідача у відзиві на те, що станом на 22.01.2019 року борг з єдиного внеску у Позивача відсутній не може вплинути на наявність предмета спору, а саме оскарження вимоги, яка є виконавчим документом.

Окрім того зазначає, що відповідач помилково застосовує у відзиві норми Податкового кодексу України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування» єдиний внесок не входить до системи оподаткування», вважає, що відповідно до цього не можна ототожнювати заборгованість по сплаті єдиного внеску з поняттям податкового боргу, тобто податкова вимога і вимога про сплату боргу ЄСВ мають різну правову природу і їх формування і надіслання, а також відкликання або скасування регулюються правовими нормами різних законодавчих актів: ст.. 60 Податкового кодексу України і ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування». Твердження відповідача про відкликання вимоги в автоматичному режимі вважає невірним та повідомляє. Що ніяких рішень або повідомлень про скасування або відкликання відповідачем вимоги позивач не отримував, а оскільки вимога є виконавчим документом, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

02 січня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання позивач про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1. ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У звязку відмовою ухвалою суду від 25 лютого 2019 року в проведенні судового засідання в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідно до ч.5 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, Публічного акціонерного товариства Донбасенерго в особі структурної одиниці ПАТ Донбасенерго «Електроремонт» (ЄДРПОУ ВП 00131156), в даних правовідносинах, у відповідності до вимог ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обов'язки.

Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькій області () є субєктом владних повноважень, у відповідності до вимог ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обов'язки.

Судом встановлено, що 07 червня 2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області винесено рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску до структурної одиниці Публічного акціонерного товариства Донбасенерго «Електроремонт» про застосування штрафу у розмірі 859479,04 грн. за період з 21.01.2015 року по 29.09.2015 року та нарахована пеня у розмірі 57617,80 грн.

Зазначене рішення оскаржено в судовому порядку та рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року по справі № 0540/5962/18-а адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Донбасенерго до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 07.06.2018 року № НОМЕР_1 задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 07.06.2018 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 917 096, 84 грн. (девятсот сімнадцять тисяч девяносто шість гривень вісімдесят чотири копійки).

Рішення набрало законної сили 15 січня 2019 року відповідно до ухвали Першого апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги.

13 серпня 2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-159176-47, відповідно до якої станом на 31 липня 2018 року наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені Структурної одиниці Публічного акціонерного товариства Донбасенерго «Електроремонт» в сумі: 823602,86 грн. (недоїмка 203 463,80 грн., штраф 562521,26 грн., пеня 57617,80 грн.).

Позивач направив на вказану вимогу скаргу від 30 серпня 2018 року № 04-01/00285.

27 вересня 2018 року Державна фіскальна служба України надала лист № 33450/6/99-9911-02-02-25, яким повідомила, що скарга про скасування вимоги про сплату боргу від 13.08.2018 року № Ю-159178-47 ГУ ДФС у Донецькій області не підлягає розгляду оскільки питання порушені в скарзі розглядалися Державною фіскальною службою України та вже вирішені по суті.

Рішенням про результати розгляду скарги від 21 вересня 2018 року № 30746/6/99-99-11-02-02-25 вирішено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13 серпня 2018 року № Ю-159178-47 ГУ ДФС у Донецькій області скасувати та вважати відкликаною з дня прийняття даного рішення, а скаргу ПАТ «Донбасенерго» від 22 серпня 2018 року № 01-19/01933. Проте зазначене рішення було відправлене на адресу ПАТ «Донбасенерго» та структурної одиниці Публічного акціонерного товариства Донбасенерго «Підприємства робочого постачання «Енерготорг».

26 жовтня 2018 № 04-01/00371 позивач направив лист про повторний розгляд скарги на вимогу ГУ ДФС у Донецькій області від 13.08.2018 року № Ю-159176-47 про сплату боргу.

Державною фіскальною службою України прийняте вішення від 05 грудня 2018 року № 39355/6/99-99-11-05-02-25 про результати розгляду скарги, яким скаргу залишено без задоволення а вимогу про сплату боргу від 13.08.2018 року № Ю-159176-47 без змін.

За таких обставин позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Спірним питання даної справи є правомірність винесення вимоги про сплату боргу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд приходить до наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" від 04.07.2013 року №406-VII до Закону №2464 та ПК України внесено зміни, відповідно до яких право адміністрування єдиного внеску, яке раніше було у органів Пенсійного фонду України, передано органам доходів і зборів.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №2464 його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (пункт 2 частини 1 статті 1 Закону №2464).

Частиною 2 статті 6 Закону №2464 передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 5 та 7 статті 9 Закону №2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування; єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Стаття 25 Закону №2464 регламентує заходи впливу та стягнення та, зокрема, в частині 1 передбачає, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За змістом частини 10 статті 25 Закону №2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини 11 цієї ж статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків (10 відсотків до 01.01.2015) своєчасно не сплачених сум.

Разом з тим, Указом Президента України від 14.04.2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон №1669, яким, крім іншого, внесені зміни до Закону №2464 та доповнено його розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" пунктом 9-3 (з 13.03.2015 року в зв'язку з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці" від 02.03.2015 року №219-VIII пункт 9-3 постановлено вважати пунктом 9-4), який передбачає, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року №405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Згідно зі статтею 1 Закону №1669 період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року №405/2014.

Отже, виходячи зі змісту наведених положень законодавства, платникам єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася АТО, надано можливість у період з 14.04.2014 року до закінчення АТО або військового чи надзвичайного стану не виконувати свої встановлені частиною 2 статті 6 Закону №2464 обов'язки, зокрема, щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску й, при цьому, в цей же період за таку його несвоєчасну сплату відповідальність, штрафні та фінансові санкції до них не застосовуються.

Водночас суд зазначає, що Закон №2464 не скасовує обов'язків платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, включено м. Миколаївка, Словянського району, Донецької області, місцезнаходження виробничого підрозділу позивача.

Дію вказаного розпорядження зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014 року.

В подальшому зазначені розпорядження втратили чинність на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, додатком до якого м. Миколаївка, Словянського району, де здійснює свою діяльність позивач, віднесено до населених пунктів, на території яких здійснюється АТО.

Позивач перебуває на обліку Головному управлінні ДФС Донецької області, що розташована за адресою: вул. 130-ї Таганрозької Дивізії, 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526, що також відноситься до населених пунктів, на території яких здійснюється АТО.

Отже місцезнаходження позивача та контролюючого органу на обліку якого перебуває позивач, розташовані на території населених пунктів, визначені переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Не впливає на такий зміст правового регулювання також і подальше виключення Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII із Закону №1669 підпункту 8 пункту 4 статті 11, яким і було доповнено розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464 пунктом 9-3 (у подальшому - пункт 9-4), оскільки до Закону №2464, у зв'язку з цим відповідних змін внесено не було й вказана норма залишилась чинною.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного суду від 01.08.2018 року справа № 805/1430/17-а, адміністративне провадження №К/9901/29811/18 та у зразковій справі №812/292/18 (Пз/9901/22/18) постанова Верховного суду 30.03.2018 року

На час виникнення спірних правовідносин Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, Указ Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014 чинний, тобто період проведення АТО триває. Крім того, суд звертає увагу на той факт, що Указом Президента від 30.04.2018 року №116/2018 затверджено рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей». Тобто, виходячи з назви самого рішення РНБО слідує, що антитерористична операція на території Донецької та Луганської областей триває, що спростовує доводи відповідача щодо завершення АТО.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати дії Головного управління Державної фіскальної служби України щодо винесення вимоги по сплату боргу (недоїмки) № Ю-159176-47 від 13 серпня 2018 року протиправними.

Щодо твердження позивача про помилковість застосування відповідачем правових норм податкового кодексу України, а сама положень ст. 14 та 60, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1.3 ст. 1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Процедура погашення зобов'язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування проводиться за приписами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до абз. 5,6,7 ч. 4 ст. 25 якого вказано, що у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Процедура розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу визначається Порядком розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 № 1124 (далі порядок № 1124).

Відповідно до ч. 4 розділу IV порядку № 1124 Контролюючий орган при розгляді скарги перевіряє законність і обґрунтованість винесення вимоги або рішення, що оскаржується, і приймає одне з таких рішень: залишає вимогу або рішення, що оскаржується, без змін, а скаргу - без задоволення; скасовує в певній частині вимогу або рішення, що оскаржується, не задовольняє скаргу в певній частині; скасовує в повному обсязі вимогу або рішення, що оскаржується, і задовольняє скаргу; направляє скаргу на новий розгляд до відповідного територіального контролюючого органу; залишає скаргу без розгляду.

Частиною 5 розділу IV порядку № 1124 визначено, що тільки у разі скасування вимоги або рішення контролюючого органу про нарахування пені та накладення штрафу вони вважаються відкликаними з дня прийняття рішення контролюючим органом вищого рівня про повне або часткове задоволення скарги, про що зазначається в рішенні відповідного контролюючого органу.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивач вимогу № Ю-159178-47 від 13.08.2018 року оскаржив з дотримання процедури, та рішенням про результати розгляду скарги від 01.12.2018 року № 39355/6/99-99-11-05-02-25 Державної фіскальної служби вирішено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.08.2018 року № Ю-159176-47 ГУ ДФС у Донецькій області залишити без змін, а скаргу СО ПАТ «Донбасенерго» «Електроремонт» від 26.10.2018 року № 04-01/00371 без задоволення.

Тобто, скаргу залишено без задоволення і вимога не є скасованою. Суд не приймає твердження відповідача про можливість застосування пп.60.1.1 п. 60.1. ст. 60 Податкового кодексу України стосовно відкликання в автоматичному режимі вимоги, оскільки до погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування застосовується положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» і Порядку № 1124, а не Податкового кодексу України. При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що податкову вимогу і вимогу про сплату боргу з ЄСВ не можливо ототожнювати, адже вони мають різну правову природу, різний порядок їх формування і надіслання контролюючим органом на адресу платників, а також підстави відкликання.

Таким чином, суд вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13.08.2018 року № Ю-159176-47 ГУ ДФС у Донецькій області не може бути відкликана в автоматичному режимі, відповідно до положень діючого законодавства, а отже, є дійсною.

А отже, з урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13.08.2018 року № Ю-159176-47 ГУ ДФС у Донецькій області є протиправною і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Аналізуючи вищевикладене та оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-159176-47 від 13 серпня 2018 року підлягає скасуванню, а дії Головного управління Державної фіскальної служби України щодо винесення вимоги по сплату боргу (недоїмки) № Ю-159176-47 від 13 серпня 2018 року визнанню протиправними.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем сплачено судовий збір у розмірі 12354,04 грн., що підтверджено платіжним дорученням від 17 грудня 2018 року № 7.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому стягненню підлягає судовий збір у розмірі 12354,04 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Донбасенерго в особі структурної одиниці ПАТ Донбасенерго «Електроремонт» (місце знаходження: вул. Січових Стрільців, 9, м. Миколаївка; код ЄДРПОУ ВП: 00131156) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (місце знаходження: вул. 130-ї Таганрзької дивизії, 114, м. Маріуполь; ) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо винесення вимоги від 13 серпня 2018 року № Ю-159176-47 про сплату недоїмки у розмірі 203 463,80 грн., штраф у розмірі 562 521,26 грн., та пеню у розмірі 57 617,80 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 13 серпня 2018 року № Ю-159176-47 про сплату недоїмки у розмірі 203 463,80 грн., штраф у розмірі 562 521,26 грн., та пеню у розмірі 57 617,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (місце знаходження: вул. 130-ї Таганрзької дивизії, 114, м. Маріуполь; ) на користь Публічного акціонерного товариства Донбасенерго в особі структурної одиниці ПАТ Донбасенерго «Електроремонт» (місце знаходження: вул. Січових Стрільців, 9, м. Миколаївка; код ЄДРПОУ ВП: 00131156) судовий збір у розмірі 12 354 (дванадцять тисяч триста пятдесят чотири) гривні 04 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Повний текст рішення складено та підписано 01 березня 2019 року.

Суддя Христофоров А.Б.