Справа № 13/11А
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/232/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «фірма «Артеміда» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року з питань роз'яснення судового рішення (головуючий суддя в суді першої інстанції Гулкевич І.З., м. Львів) у справі №13/11А за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Артеміда" до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, Управління Державного казначейства України у Львівській області за участю Прокуратури Львівської області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення та відшкодування бюджетної заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Артеміда" звернулося до суду з заявою в якій просило роз'яснити постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2014 р, зокрема:

1. чи є необхідність, за наявності чинного рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2014 р по справі №13/11А щодо стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ за червень 2004 р із УДК України у Львівській області, звертатись до суду із окремим позовом про стягнення названого відшкодування з ПДВ за червень 2004 р, але вже із Державного бюджету України?

2. чи є рішення (постанова Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2014 р по справі №13/ А) остаточним (повним, достатнім) для пред'явлення його до виконання, чи зазначене рішення лише констатує факт наявності певних зобов'язань без практичного механізму примусового їх виконання?

3. з огляду на п.8 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якого органи ДВС відмовляються у прийнятті до виконання рішень у наведеній категорії справ, питання №:- чи підпадає рішення суду (постанова Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2014 р по справі №13/11А) по правовій природі свого змісту до судових рішень, виконання яких відбувається виключно органами державного казначейства відповідного територіального управління? Що це за орган (його назва)?;

4. у зв'язку із відмовою Головного управління Державної казначейської служби у Львівській області прийняти до виконання виконавчий лист №13/11 А виданий на примусове виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2014 р по справі №13/11А із зазначенням боржником "УДК у Львівській області" замість "Державного бюджету України" (лист Головного управління Державної казначейської служби у Львівській області №12-10/1/2324 від 24.03.2016 р), а також, враховуючи відмову суду змінювати резолютивну частину рішення із "УДК у Львівській області" на "Державного бюджету України" тобто замінювати на таку б яка б задовольняла Головне управління Державної казначейської служби у Львівській області (ухвала Львівського окружного адміністративного суду №13/11А від 07.06.2016 р), питання 4:- куди його (рішення суду із виконавчим листом) подавати для виконання?.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Артеміда" про роз'яснення судового рішення в адміністративній справі №13/11А - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Артеміда" подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким розглянути заяву по суті.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що підставою звернутись до суду за роз'ясненням, слугувала позиція Верховного Суду викладена в постанові колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.11.2018 року по справі №13/11А у якій зазначено, що вирішуючи спір у такий спосіб вбачається, що суди попередніх інстанцій не мали наміру здійснити бюджетне відшкодування позивачеві за рахунок асигнувань передбачених на фінансування органу казначейства, як установи. Суд визначає, що відшкодування має відбутися за рахунок коштів Державного бюджету України.

Апелянт взявши до уваги наведене, вважає, що судом першої інстанції не враховано те, що у судовому рішенні про роз'яснення судового рішення зміст резолютивної частини не відповідає намірам, які були у суду коли він викладав резолютивну частину. Більше того, наведене призвело до унеможливлення виконання судового рішення, що і викликало необхідність у апелянта звернутись до суду за роз'ясненням.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Артеміда" та Управління Державного казначейства України у Львівській області в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника прокуратури Львівської області та представника Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

У пункті 19 Постанови «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 Пленум Верховного Суду України зазначає, що роз'яснення судового рішення можливо тоді, коли воно є незрозумілим. Поставлені у заяві питання розглядаються тільки судом, який ухвалив судове рішення. За правовою природою роз'яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз'яснення є його складовою, тому заява про роз'яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз'яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Тобто, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Підставою для роз'яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Отже, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

При цьому, роз'яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Така позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 05.04.2018 (справа №826/5824/15).

Верховний Суд в ухвалі від 01.02.2018 (справа № 591/3321/17) зазначив, що незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява про роз'яснення судового рішення не підлягає задоволенню, оскільки згідно мотивувальної та резолютивної частини постанови Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2014 року, її текст труднощів для розуміння не викликає, суть його ясна та не двозначна, тому розширеного тлумачення шляхом його роз'яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «фірма «Артеміда» залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року з питань роз'яснення судового рішення у справі №13/11А - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
І. В. Глушко
Повний текст постанови складений 28 лютого 2019 року.