Справа № 201/10938/14-а
Суддя: Антонюк О. А.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження 6-а/201/10/2019
УХВАЛА

27 лютого 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро подання управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень про зміну способу і порядку виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення та відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року по справі № 201/10938/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення та відшкодування шкоди, постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2014 року скасовано. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради щодо не нарахування та невиплати у 2014 році на користь ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення в розмірах, встановлених ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними. Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради здійснити нарахування та виплатити на користь ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік в розмірах, встановлених ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням вже виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2015 року у задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про зміну способу та порядку виконання постанови суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення та відшкодування шкоди залишено без задоволення.

ГТУЮ у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень 18 лютого 2019 року звернулося до суду поданням про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не прибули, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини свого неприбуття суд не повідомили, а тому суд вважає можливим розглядати вказане питання за відсутності цих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим..

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Перевіривши матеріали справи та подання, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає подання, таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради про перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення та відшкодування шкоди - відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року по справі № 201/10938/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення та відшкодування шкоди, постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2014 року скасовано. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради щодо не нарахування та невиплати у 2014 році на користь ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення в розмірах, встановлених ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними. Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради здійснити нарахування та виплатити на користь ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік в розмірах, встановлених ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням вже виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В звязку з чим було видано виконавчий лист та державним виконавцем відкрито виконавче провадження і вказане рішення боржником було виконано в частині нарахування щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік, однак грошові кошти не виплачені стягувачу, у звязку з відсутністю фінансування управління не має змоги виплатити нараховану суму стягувачу, в звязку з чим державний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням.

Зі змісту ст. 378 КАС України випливає, що під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації виконання рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Таким чином, суд за наявності обґрунтованих підстав (обставин, що перешкоджають належними чином виконати судове рішення в адміністративній справі ускладнюють його виконання або роблять неможливим) та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

З подання витікає, що державний виконавець просить змінити спосіб та порядок виконання судового рішення шляхом стягнення коштів, проте вказані вимоги заяви про зміну порядку і способу виконання рішення суду не узгоджуються зі змістом ст. 378 КАС України, оскільки по суті є іншими позовними вимогами, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, також слід зазначити, що згідно до ч. 4 ст. 105 КАС України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) (Адміністративний позов може містити вимоги) не передбачено такого способу захисту як стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів, також слід зазначити, що зазначеною нормою передбачено стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю, однак згідно позовної заяви та вимог, якими позивач їх обґрунтував та згідно позовних вимог, вона не містили вимог щодо відшкодування шкоди, яку було завдано субєктом владних повноважень, а були заявлені вимоги з приводу невиплаченої щомісячної державної соціальної допомоги.

Крім того слід зазначити, що в даному випадку не можуть бути взяті до уваги, можливі посилання заявника, що боржником не виконано рішення суду в зв'язку з відсутністю фінансування, чи в звязку з тим, що законодавством України передбачено інший порядок виконання, оскільки наявність зазначених обставин не перешкоджає належним чином виконати рішення суду по адміністративній справі. Також слід зазначити, що статтею 129-1 Констинтуції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Також слід зазначити, що заявник у своєму поданні просить змінити спосіб та порядок виконання судового рішення з «зобовязати виплатити» на «стягнути», тобто змінити зміст судового рішення, що відповідно до діючого законодавства є недопустимими, оскільки постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року, та з якою погодився сам позивач, так як її не оскаржував, було визнано дії управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради щодо не нарахування та невиплати у 2014 році на користь ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення в розмірах, встановлених ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними. Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради здійснити нарахування та виплатити на користь ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік в розмірах, встановлених ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням вже виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено, тобто з урахуванням вище викладеного та зазначеного заявником фактично порушено питання про зміну судового рішення та внесення в нього нових даних.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно до ч. 3 ст. 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності..

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України крім прав та обовязків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за пять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З урахуванням зазначеного та вищевикладеного судом позовні вимоги ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення та відшкодування шкоди були розглянуті і при розгляді досліджені всі обставини справи, розглянуті конкретно всі заявлені позовні вимоги, їх формулювання знайшли своє вірне відображення в постанові, яка набрала законної сили, також в вказаному судовому рішенні конкретно відображено аналіз обставин справи та правового обґрунтування, проаналізовано надані та добуті судом докази, по всім заявленим позовним вимогам надано висновок суду та в постанові суду містяться посилання на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом також встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2015 року у задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про зміну способу та порядку виконання постанови суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення та відшкодування шкоди залишено без задоволення, тобто вище вказані обставини, встановлені рішенням суду у цій адміністративній справі, що набрало законної сили, та не підлягають доказуванню.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відсутність будь-яких законних підстав для задоволення даного подання.

Також суд враховує позицію Вищого Адміністративного Суду України, висловлену в інформаційному листі від 13 червня 2012 року за № 1483/12/13-12 та Верховного Суду України, викладену в постанові від 28 жовтня 2008 року по справі за позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, а саме, що відповідно ст. ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний суд повинен визнавати дії відповідачів - органів, які здійснюють нарахування та виплати соціальних виплат певній категорії громадян, протиправними у випадку порушення закону та зобов'язувати здійснювати нарахування і виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум. Таке правило підлягає застосуванню і під час вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Крім того, відмовляючи в задоволені подання, судом також врахована довідка Вищого Адміністративного Суду України від 20 лютого 2012 року про узагальнення та вивчення практики розгляду і вирішення адміністративними судами справ, повязаних із соціальними виплатами особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в якій зазначено, що З огляду на положення ст.ст. 21, 105, 162 КАС України у досліджуваній категорії справ суд, встановивши, що відповідачі порушили норми права, які регулюють спірні відносини, визнає такі дії незаконними і зобовязує відповідачів провести нарахування та здійснити виплату (а не стягнути суму) належних сум для усунення наслідків протиправних дій.

За таких обставин та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою, суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаного подання про зміну способу і порядку виконання рішення, оскільки відсутні обставини, що утруднюють виконання рішення, таким чином, воно не підтверджене, безпідставне і не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав для його задоволення немає, а тому вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

Згідно ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 295, 378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Управлінню державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень у задоволенні подання про зміну способу і порядку виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення та відшкодування шкоди відмовити.

Ухвала набрала законної сили 27 лютого 2019 року.

Ухвалу може бути оскаржено в Третій апеляційний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя -