Справа № 826/11314/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 лютого 2019 року № 826/11314/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доМіністерства юстиції України
провизнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності відповідача щодо не розгляду по суті у встановлені законодавством строки скарги позивача від 12.06.2018 р. на рішення від 05.05.2018 р. № 160/19.4 державного реєстратора Міністерства юстиції України Гущі Ю.О. про відмову в державній реєстрації політичної партії «Рух вільних селян» протиправною та зобов'язання відповідача розглянути по суті скаргу позивача від 12.06.2018 р. на рішення від 05.05.2018 р. № 160/19.4 державного реєстратора Міністерства юстиції України Гущі Ю.О. про відмову в державній реєстрації політичної партії «Рух вільних селян».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.2018 року суд визнав подану заяву і додані до неї матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду скарги позивача по суті та з порушенням, встановленого законодавством строку.

Відповідач в письмовому відзиві на позов вказав на відповідність прийняття рішення, винесеного за наслідками розгляду скарги позивача, вимогам чинного законодавства у межах встановлених строків.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

12.06.2018 р. позивачем подано до Міністерства юстиції України скаргу на реєстраційні дії, проведені державним реєстратором в порядку ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Вказана скарга зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14.06.2018 р. за № 18814-33-18.

Начальником Управління реєстрації громадських формувань, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств складено та скеровано довідку від 21.06.2018 р. № 361-19.4.1-18 управлінню розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації щодо розгляд скарги позивача від 12.06.2018 р.

02.07.2018 р. Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації складено висновок, за результатами розгляду скарги позивача від 12.06.2018 р., яким відмовлено у задоволення скарги останньої, у зв'язку із тим, що розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції відповідача.

Так, 01.08.2018 р. Міністерством юстиції України винесено наказ № 2728/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 від 12.06.2018 р.».

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть встановити інші строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України чи його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв'язку від скаржника поштового відправлення із скаргою, зазначена відділенням поштового зв'язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

У разі якщо останній день строку для подання скарги, зазначеного в частині третій цієї статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Згідно із пунктом 2 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Відповідно до пункт 2 Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 №37/5, Комісія є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.

Пунктом 2 Порядку №1128 передбачено, що для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Відповідно до пункту 3 Порядку №1128 розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов'язкові відомості, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та / або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1128 розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб'єктом розгляду скарги.

Відповідно до частини 6 статті 37 Закону № 1952-IV за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України.

В силу положень ч. 8 ст. 37 Закону № 1952-IV Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується;

3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

4) наявна інформація про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав;

5) є рішення цього органу з того самого питання;

6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника;

7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;

9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу.

Пунктом 7 Порядку №1128 встановлено, що у разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги та вимог щодо її оформлення, суб'єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

В частині порушення строку розгляду скарги позивача, суд звертає увагу на наступне.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1128 розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб'єктом розгляду скарги.

Як вже зазначалось, 12.06.2018 р. позивачем подано до Міністерства юстиції України скаргу на реєстраційні дії, проведені державним реєстратором в порядку ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Вказана скарга зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14.06.2018 р. за № 18814-33-18.

Однак, рішення № 2728/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 від 12.06.2018 р.» винесено Міністерством юстиції України 01.08.2018 р.

Вказане свідчить про недотримання Міністерством юстиції України установленому аб. 3 ч. 3 ст. 37 Законом строку - 45 календарних днів щодо розгляду скарги позивача, оскільки скарга розглядалась понад цей строк.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Враховуючи встановлену протиправну бездіяльності відповідача щодо не розгляду у встановлені законодавством строки скарги позивача від 12.06.2018 р. на рішення від 05.05.2018 р. № 160/19.4 державного реєстратора Міністерства юстиції України Гущі Ю.О. про відмову в державній реєстрації політичної партії «Рух вільних селян», суд зазначає про задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача розглянути по суті скаргу позивача від 12.06.2018 р. на рішення від 05.05.2018 р. № 160/19.4 державного реєстратора Міністерства юстиції України Гущі Ю.О. про відмову в державній реєстрації політичної партії «Рух вільних селян», суд зазначає наступне.

Судом встановлено, 01.08.2018 р. Міністерством юстиції України винесено наказ № 2728/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 від 12.06.2018 р.», у зв'язку із тим, що розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції відповідача.

Вказаний наказ винесений на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації складено висновок від 02.07.2018 р., за результатами розгляду скарги позивача від 12.06.2018 р., яким відмовлено у задоволення скарги останньої.

З висновку Комісії від 02.07.2018 р. вбачається, що підставою для відмови скарги позивача від 12.06.2018 р. стало недоведеність порушення норм Конституції та законів України, а питання заявлені скаржником щодо порушення державним реєстратором приписів Міжнародного кодексу поведінки державних посадових осіб, складених Резолюцією Генеральної асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 12.12.1996 р. № 51/19 «Про боротьбу з корупцією та Міжнародний кодекс поведінки державних посадових осіб» та Кодексу поведінки державних службовців не належить до компетенції відповідача.

Разом з тим, суд звертає увагу, що доводи позивача викладені у скарзі від 12.06.2018 р. стосуються як процедурних порушень державного реєстратора так і норм Конституції та законів України.

Відтак, відповідач не мав передбачених п. 9 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» підстав для відмови в задоволенні скарги позивача, оскільки розгляд питань, порушених у скарзі, належить до компетенції відповідача.

Суд враховує, що позивач не оскаржує у межах спору рішення відповідача 1, проте, частина друга статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України наділяє суд правом вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.; тому, враховуючи наведену процесуальну норму, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача в рамках даного адміністративного спору необхідно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 від 12.06.2018 р.» від 01.08.2018 р. № 2728/7.

Враховуючи необхідність визнання протиправним і скасування наказу Міністерства юстиції України від 01.08.2018 р. № 2728/7, суд з метою поновлення порушених прав та інтересів позивача вважає за доцільне зобов'язати відповідача розглянути цю скаргу по суті.

При цьому суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача розглянути вказану скаргу в порядку та строки, встановлені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до частини 2 статті 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Разом з тим, відповідач як суб'єкт владних повноважень в ході судового розгляду не довів обґрунтованість своїх висновків і правомірності прийнятих на їх підставі рішень.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не розгляду по суті у встановлені законодавством строки скарги ОСОБА_1 від 12.06.2018 р. на рішення від 05.05.2018 р. № 160/19.4 державного реєстратора Міністерства юстиції України Гущі Ю.О. про відмову в державній реєстрації політичної партії «Рух вільних селян».

Зобов'язати Міністерство юстиції України розглянути по суті скаргу ОСОБА_1 від 12.06.2018 р. на рішення від 05.05.2018 р. № 160/19.4 державного реєстратора Міністерства юстиції України Гущі Ю.О. про відмову в державній реєстрації політичної партії «Рух вільних селян» в порядку та строки, встановлені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та Законом України «Про звернення громадян».

Вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 від 12.06.2018 р.» від 01.08.2018 р. № 2728/7.

Присудити на користь ОСОБА_1 ((АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати в сумі 1 409,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул.Городецького, 13, ).

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко