Справа № 620/3312/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3312/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кашпур О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Парінова А.Б.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року

у справі №620/3312/18 (розглянутої у відкритому судовому засіданні)

за позовом ОСОБА_2

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення йому відсотку грошового забезпечення з 74% до 70% при обчисленні основного розміру пенсії; неврахування розміру додаткового грошового забезпечення у ході перерахунку пенсії; та відтермінування виплат пенсії у 2018 та у 2019 роках у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»;

- зобов'язати відповідача здійснити новий перерахунок та виплату з 1 січня 2018 року пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 74% грошового забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу - 7641,50 грн., окладу за військове звання - 1410,00 грн., процентної надбавки за вислугу років - 4073,18 грн., із включенням до перерахунку усіх надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію, загальною сумою, в повному обсязі, щомісячно - без відтермінування виплат і без обмеження максимальним розміром;

- зобов'язати відповідача компенсувати йому різницю між перерахованою таким чином пенсією та вже проведеними виплатами з 1 січня по серпень 2018, року у сумі 136209 грн. 78 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправно з січня 2018 року обмежено розмір його пенсії до 70% грошового забезпечення. Крім того зазначає, що перерахунок пенсії здійснено з ліквідацією усіх надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію, що призвело до значного заниження суми грошового забезпечення, з якого має обчислюватись розмір пенсії і, як наслідок, до незаконного звуження обсягу прав і свобод. Також вказує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" перерахунок пенсії відбувся з відтермінуванням виплати, що не відповідає вимогам частини третьої статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку ОСОБА_2 з 01.01.2018 пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії у відповідності до статей 13, 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2018, у розмірі 74 % грошового забезпечення, з урахуванням раніше отриманих сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на незаконності, необґрунтованості та необ'єктивності рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги та просили скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 27.12.2006 призначено пенсію за вислугу років у відповідності до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 74% грошового забезпечення, яку виплачує ГУ ПФУ в Чернігівській області, про що свідчить протокол про призначення (поновлення) пенсії за вислугу років № 1693.

Листом від 01.10.2018 № 4180/03/Т-12 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомлено позивача, що враховуючи постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», на виконання якої було проведено перерахунок пенсії, враховано оклад за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, що визначені станом на 01.03.2018. Тому включити до складу грошового забезпечення для перерахунку пенсії додаткові види грошового забезпечення, які були нараховані при первинному призначенні пенсії з 02.05.2007, немає законних підстав.

Також судом встановлено, що перерахунок пенсії позивача було здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на підставі довідки від 10.04.2018 № 9/52, яка видана Управлінням СБУ в Чернігівській області за формою, визначеною додатком 2 до Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103). Зазначене довідка містить наступні показники: посадовий оклад - 7641,50 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням - 1410,00 грн., надбавка за вислугу років (45%)- 4073,18 грн.

Окрім цього УСБУ в Чернігівській області було видано позивачу довідку від 26.09.2018 № 9/567 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за нормами, чинними на 01.03.2018 відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 № 704, в якій зазначено розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавка за вислугу років. Також позивач отримав довідку від 26.09.2018 № 9/566 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за нормами, чинними на 01.04.2012 відповідно до постанови КМУ від 23.04.2012 № 355, яка містить в собі також і додаткові види грошового забезпечення.

УСБУ в Чернігівській області також було здійснено розрахунки розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії, чинні 01.03.2018, відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 № 704, які датовані 26.09.2018 за №№ 9/568, 9/569, 9/570. Зазначені розрахунки проведено з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення на дату звільнення, за нормами на 01.01.2008, за нормами на 01.04.2012.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача позивач звернувся х вказаним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача, при перерахунку пенсії позивача, у частині зміни відсоткової складової грошового забезпечення, що враховується при перерахунку, з 74% на 70% є протиправними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Водночас, щодо посилань апелянта на те, що позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо неврахування розміру додаткового грошового забезпечення у ході перерахунку пенсії, а також про зобов'язання відповідача здійснити новий перерахунок та виплату з 1 січня 2018 року пенсії із включенням до перерахунку усіх надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію підлягають задоволенню колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання частини 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям» (далі - Постанова № 103), відповідно до п.1 якої визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Отже з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених Постановою № 103, у позивача виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2018.

Натомість, зазначеною Постановою № 103 були внесені зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку № 45 уповноважені органи на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які на день звільнення з органів внутрішніх справ мали спеціальне звання внутрішньої служби (крім підрозділів виконання покарань та Державної фельд'єгерської служби), перерахунок пенсії починаючи з 1 січня 2018 р. проводиться: особам начальницького складу - з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту, та схеми тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту (додаток 6), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2017 року, № 77, ст. 2374); особам рядового складу - з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту, та тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (додаток 1), затверджених зазначеною постановою.

Як вбачається з матеріалів справи, для здійснення перерахунку пенсії позивача Управлінням СБУ в Чернігівській області було складено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку від 10.04.2018 № 9/52 про грошове забезпечення ОСОБА_2 із врахуванням показників посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років.

Отже, довідка про розмір грошового забезпечення позивача, на підставі якої з 01.01.2018 йому було здійснено перерахунок пенсії, по формі та змісту відповідає вимогам Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям» від 21.02.2018 № 103, Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.

Колегія суддів звертає увагу на те, що частина 4 статті 63 цього Закону чітко визначає, що умови, порядок та розміри перерахунку пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання. Постанова № 103 на час звернення позивача до суду останнім не оскаржується, є чинною, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Колегія суддів вказує на те, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. До їх функцій належать виключно питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Розмір складових грошового забезпечення визначається уповноваженим органом, в даному випадку Управлінням СБУ в Чернігівській області.

Довідки та розрахунки, на які посилається позивач, що були видані йому Управлінням СБУ в Чернігівській області 26.09.2018 та які містять відомості про додаткові види грошового забезпечення, суд не приймає до уваги, оскільки зазначені довідки не були направлені уповноваженим органом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, відповідач не мав в наявності відомостей, що зазначені в цих довідка та розрахунках. Крім того, показники цих довідок враховують додаткові види грошового забезпечення за нормами, що діяли до 01.01.2018, тобто до моменту, коли у позивача виникло право на перерахунок пенсії. Також суд зазначає, що ці довідки не відповідають формі, визначеній Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.

Колегія суддів зазначає, що ГУ ПФУ в Чернігівській області було отримано від Управління СБУ в Чернігівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 від 10.04.2018 № 9/52, яка відповідає формі, затвердженій Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, а тому у органу пенсійного фонду були відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача з врахування додаткових видів грошового забезпечення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки ГУ ПФУ в Чернігівській області, визначаючи розмір пенсії позивача з 01.01.2018, діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, врахувавши при цьому інформацію, надану йому уповноваженим на те органом.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відтермінування виплат пенсії у 2018 та у 2019 роках у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб"; зобов'язання відповідача здійснити новий перерахунок та виплату з 01.01.2018 пенсії без відтермінування виплат і без обмеження максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2 Постанови № 103 встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 відсотків; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 відсотків; з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.01.2018.

Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання. Постанова № 103 на час звернення позивача до суду останнім не оскаржується, є чинною, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що дії відповідача щодо проведення перерахунку пенсії за рахунок виплати 50 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, не можуть вважатися протиправними, оскільки такий перерахунок проведено на виконання Постанови № 103, що кореспондується з приписами частини четвертої статті 63 Закону в частині наданого Уряду права встановлювати такі умови порядку виплати пенсії.

Тобто в даному випадку відповідач діяв в рамках, встановлених законом, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення вказаних вимог.

Також колегія суддів зазначає, що не підлягає задоволенню позовна вимога щодо зобов'язання відповідача компенсувати позивачу різницю між перерахованою таким чином пенсією та вже проведеними виплатами з 1 січня по вересень 2018 року включно в сумі 136209,78 грн., яка є похідною від вищезазначений вимог.

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є часткове задоволення позовних вимог, щодо визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку ОСОБА_2 з 01.01.2018 пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії у відповідності до статей 13, 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2018, у розмірі 74 % грошового забезпечення, з урахуванням раніше отриманих сум.

Колегія суддів враховує висновки зазначені в Рішенні Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011, а саме те, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що Конвенція та практика Суду є джерелом права. З системного аналізу наведених вище за текстом рішень судів слідує, що вони ухвалені з додержанням принципу порційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування у межах фінансових можливостей держави права кожного на достатній життєвий рівень. При цьому, як відзначив Конституційний Суд України, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист (пункт 2.1 рішення від 26.12.2011 № 20-рп/2011).

Крім того, колегія суддів бере до уваги рішення Європейського Суду з прав людини від 03.06.2014 за заявою «Валентина Ніканорівна Великода проти України» зазначено, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. Вказаним рішення Європейський Суд з прав людини підтвердив, що передбачені законом соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Отже заміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимо до тих меж, за якими ставиться пі сумнів сама сутність змісту права на соціальних захист.

Також, суд звертає увагу, що у рішенні від 25.01.2012 № 3-рп/2012 Конституційний суд дійшов висновку, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості. У рішення також вказано про те, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: А.Б. Парінов

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 27 лютого 2019 року.