Справа № 0240/2781/18-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/2781/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Руслана Миколаївна

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

21 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай" до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. СТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В серпні 2018 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Урожай" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Комісії ДФС України, в якому просило:

2. визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.04.2018 №625117/03731891, №625116/037318 про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.04.2018 №17 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

3. зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай" від 06.11.2017 №1 датою фактичного отримання - 18.11.2017 року та від 04.12.2017 року №1 датою фактичного отримання - 11.12.2017 року.

4. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ДФС України безпідставно зупинила реєстрацію податкових накладних №1 від 06.11.2017 та №1 від 04.12.2017 та в подальшому, відмовила в їх реєстрації, посилаючись на ненадання позивачем копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/ійвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. На думку позивача, рішення про відмову у реєстрації не містило конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення.

5. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року замінено неналежного відповідача - Комісію ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації на належного відповідача - Головне управління ДФС України у Вінницькій області.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай" - задоволено повністю.

7. Визнано протиправними та скасовано рішення від 02.04.2018 року за №625117/03731891, №625116/03731891 Комісії ГУ ДФС у Вінницькій області, яка діє у складі ГУ ДФС у Вінницькій області та приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації

8. Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну СТОВ "Урожай" від 06.11.2017 року за №1, фактичною датою отримання якої є 18.11.2017 року, та податкову накладну СТОВ "Урожай" від 04.12.2017 року №1, фактичною датою отримання якої є 11.12.2017 року.

9. Стягнуто на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай" () понесені судові витрати в сумі 1762, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України, та в сумі 1762, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Як свідчать матеріали справи, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Урожай" зареєстровано з 18.02.2000. Відповідно до Статуту та за КВЕД здійснює наступну діяльність: Код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); Код КВЕД 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп'яної промисловості; Код КВЕД 10.71 Виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; Код КВЕД 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; Код КВЕД 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

11. Зазначена діяльність є для СТОВ "УРОЖАЙ" регулярною, постійною та призводить до зміни в структурі капіталу.

12. Позивач має власні складські приміщення загальною площею 3500 м2, що використовуються у господарській діяльності (адреса приміщень: Вінницька обл., Чернівецький район, с. Біляни, вул. Незалежності, 20/6) та інші основні засоби, балансова вартість яких складає 1 151,7 тис.грн.

13. СТОВ "Урожай" має місця зберігання до 70 000 тон зернових культур на місяць на зерновому складі в Одеському морському торговельному порту згідно з Договором складського зберігання №8Т-001/иО від 01.09.2016.

14. Позивач орендує землі загальною площею 58 га, які розташовані на території Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, Орендодавець - пайщики.

15. Позивач перебуває на податковому обліку в органах державної податкової служби в Могилів-Подільській ОДШ ГУ ДФС у Вінницькій області (Чернівецьке відділення).

16. 15.03.2017 року між позивачем (Постачальник) та ПАТ "КИЇВХЛІБ" (Покупець) укладено договір поставки № СГ1503-17 від 15.03.2017, відповідно до якого постачальником було реалізовано покупцю кукурудзу 3-го класу, українського походження. Оплата за товар Покупцем не здійснена, оскільки п. 5.3 договору передбачено, що Постачальник зобов'язаний зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зазначена сільськогосподарська продукція - кукурудза була придбана безпосередньо у сільськогосподарських виробників та перших посередників (договори, видаткові накладні, акти приймання передачі).

17. Відвантаження та транспортування було здійснено залізничним та автомобільним транспортом до зернового складу TOB "Олімпекс Купе Інтернешнл'' - ОМТП. Транспортно-експедиційні послуги були надані TOB "Ферко" договір №01/03/17/А від 01.03.2017 р., TOB "Кусто Лоджістік" договір №КЛ-4/08-17 від 15.08.2017 р., TOB "ТЕК "ЗЕКТЕР" договір №137-Є, TOB "КОМПАНІ АБІА" договір від 13.02.2017 р., TOB "ДВД РОСТ ТРАНС" договір №0602/1 від 06.02.2017 р., TOB "Компанія Новотек" договір 10/02-2017 від 10.02.2017 р, TOB "Транс-Груп" договір № 445/1 від 06.02.2017 р., ПП "Чорноморська перлина" договір № 14-ЧП, TOB "Компанія Грано СВ" договір №23117 від 23.11.2017 р., TOB "Укрзернотранс-КО" договір №29/09/17 ТЕО від 29.09.2017 р., TOB "Вектор-Ойл-Трейд" договір № 62 від 18.09.2017 р., TOB "Агро-Транс-Логістик" договір №06-102017 від 06.10.2017 р., TOB "Компанія "Реалтранс" договір №140217 від 13.02.2017 р.

18. Зазначене підтверджується договором складського зберігання №ST001UO від 01.09.2017 р з TOB "Олімпекс Купе Інтернейшнл", Актом приймання-передачі кукурудзи, картками аналізу зерна щодо перевірки якості партії кукурудзи.

19. 20.01.2017 року між СТОВ "Урожай" (Постачальник) та TOB "Секьюрайті" укладено договір поставки №ЩООП від 20.01.2017, відповідно до якого постачальником було реалізовано TOB "Секьюрайті" ячмінь 3-го класу в кількості 1647,65 тонн на загальну суму 9 757 383,30 грн. Оплата за товар не здійснена, оскільки п. 5.3 вищезазначеного договору передбачено, що постачальник зобов'язаний зареєструвати податкову накладну.

20. Реалізований ячмінь був придбаний у сільськогосподарських виробників та перших посередників, при цьому, відповідно до договорів, передачу товару було здійснено на Крижопільському елеваторі та TOB "Бердичів-зерно" (наявні договори поставки та купівлі-продажу, видаткові накладні, акти приймання-передачі та відвантаження ячменю). Зазначено, що Крижопільський елеватор несе всі витрати пов'язані з перевезенням вантажу залізничним транспортом. Транспортування з ТОВ "Бердичів-зерно" здійснювалось також залізничним транспортом.

21. Реальність здійснення операцій підтверджена договорами поставки, додатком до договору, видатковою накладною, карткою бухгалтерського рахунку 361, договорами поставки та купівлі-продажу ячменю СТОВ "УРОЖАЙ" у контрагентів, видатковими накладними, актами здачі-приймання та відвантаження ячменю, договором на транспортно-експедиторське обслуговування з TOB "Транс-Груп", актом виконаних робіт та залізничною накладною, договором з TOB "Олімпекс Купе Інтернейшнл" та актом приймання-передачі ячменю.

22. В результаті вказаних господарських операцій позивачем складено податкові накладні №1 від 06.11.2017 року та №1 від 04.12.2017 року, які направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

23. Квитанціями №1 від 20.11.2017 та №1 від 12.12.2017 року податкові накладні прийнято, але реєстрацію зупинено відповідно до положень п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України.

24. В подальшому позивачем на виконання вказаних положень, направлено в електронному вигляді до ДФС повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій та надано усі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення операцій по податкових накладних №1 від 06.11.2017 та №1 від 04.12.2017 року.

25. Рішеннями комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.04.2018: №625117/03731891 відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 06.11.2017р., та за №625116/03731891 - відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 04.12.2017.

26. Не погоджуючись із зазначеними Рішеннями від 02.04.2018, позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргами на відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

27. Рішеннями Комісії ДФС України з питань розгляду скарг від 02.05.2018 за №1845/03731891/2, №1846/0373189/2 залишено скарги позивача без задоволення, а Рішення від 02.04.2018 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №1 від 06.11.2017р. та щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 1 від 04.12.2017 р. без змін.

28. Не погоджуючись з такими висновками відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом його порушених прав.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

29. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем було надано передбачені законодавством документи контролюючому органу, та відповідачі не довели належними та достатніми доказами факт надання платником податку (позивачем) копій документів, які є недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних від 06.11.2017 року за №1 та від 04.12.2017 року №1, відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації зазначених податкових накладних, тому оскаржувані рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області від 02.04.2018 року за №625117/03731891, №625116/03731891 про відмову в реєстрації податкових накладних від 06.11.2017 року за №1 та від 04.12.2017 року №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають скасуванню.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

30. Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

31. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник покликається на те, що реєстрація податкових накладних була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки та відповідає критеріям оцінки ступеня ризику, визначеному пунктом 6 наказу Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567 "Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", про що сформовано відповідну квитанцію. Звертає увагу суду на те, що у квитанції чітко вказано визначення критерію оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

32. Апелянт також зазначив, що після зупинення реєстрації податкових накладних пояснення від позивача, які надходили до податкового органу, не повністю відображали господарські операції, зокрема вказав на відсутність документів складського обліку, що підтверджують право власності на зерно, що знаходиться в місцях зберігання та документально необґрунтовану недостатність обсягів придбання.

33. Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що надані пояснення та первинні документи засвідчують факт реального виконання СТОВ "Урожай" та його контрагентами господарських зобов'язань, а апелянтом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами та не представлено жодних доказів на підтвердження недостовірності, неповноти та суперечливості відомостей, які містяться в цих документах.

34. Вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

35. Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

36. Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

37. Як передбачено ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

38. Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

39. Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

40. Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

41. Згідно з пп."а, б" п.185.1 ст.185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

42. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

43. Відповідно до п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

44. Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

45. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

46. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

47. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

48. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

49. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

50. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

51. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

52. За приписами п. 201.16 ст. 216 ПК України реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

53. На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

54. Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу

55. За результатами перевірок, визначених пунктом 12 Порядку № 1246, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

56. Положеннями пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

57. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Критерії оцінки, Перелік документів).

58. Відповідно п. 6 Критеріїв оцінки моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

59. У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

60. Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" (далі - Постанова № 190) та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Постанова 117).

61. Пунктом другим Постанови № 117 встановлено, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 7 грудня 2017 року № 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", та які станом на 1 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

62. Пунктами 19-21 Постанови № 117 визначено, що Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення, серед іншого, про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

63. Абзацом сьомим пункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України платнику податків надано можливість оскаржити Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в адміністративному або судовому порядку.

64. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (за Переліком документів); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

65. Дослідивши та проаналізувавши надані сторонами копії документів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів, повністю відображають зміст господарських операцій між СТОВ "Урожай" та ТОВ "Секьюрайті" та ПАТ "КиївХліб" за договорами.

66. Наявними у справі матеріалами підтверджено, що електронні документи були складені позивачем відповідно до встановлених вимог, а саме: кожен документ оформлено окремим файлом у форматі PDF, із зазначенням реквізитів таких документів (реєстраційних номерів і дат, коротких найменувань).

67. Відповідачами до позивача було встановлено критерії ризиковості, проте ГУ ДФС у Вінницькій області не було враховано надані позивачем документи та пояснення на усунення вказаних ризиків.

68. Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що оскаржувані рішення Комісії ГУ ДФС у Вінницькій області від 02.04.2018 року за №625117/03731891, №625116/03731891 не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: ненадання платником первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/ійвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити).

69. В цьому рішенні Комісією ГУ ДФС у Вінницькій області не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

70. Водночас, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

71. Так, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на п. 6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

72. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

73. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18.

74. Під час розгляду справи відповідачі не довели належними документальними доказами факт надання платником податку (позивачем) копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або є недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних від 06.11.2017 року за №1 та від 04.12.2017 року №1.

75. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не було надано належної оцінки документам і письмовим поясненням позивача. При цьому відповідач виявив надмірний формалізм, відступивши від оцінки суті господарської операції та безпідставно не взяв до уваги подані позивачем первинні документи.

76. За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з позицію суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних від 06.11.2017 року за №1 та від 04.12.2017 року №1, а відтак оскаржувані рішення від 02.04.2018 року за №625117/03731891, №625116/03731891 про відмову в реєстрації податкових накладних обґрунтовано скасовано в судовому порядку.

77. За приписами ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

78. Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

79. Аналогічна позиція стосовно обов'язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у п.36 справи "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 р. №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

80. З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України суд дійшов переконання, що відмова податковим органом позивачу у реєстрації податкової накладної з підстав ненадання платником податку копій документів є необґрунтованою.

81. У цій справі суд також враховує правову позицію, висловлену Європейським судом з прав людини у рішеннях від 14.10.2011 року у справі "Щокін проти України" (заява №23759/03) та від 07.07.2011 року у справі "Серков проти України" (заява №39766/05) в яких ЄСзПЛ дійшов висновку, про те що, по-перше національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі "якості" закону і не забезпечувало адекватного захисту від свавільного втручання у майнові права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника-платника податку, коли в його справі національне законодавство допускало неоднозначне трактування.

82. Тому, зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

83. Відповідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

84. З огляду на викладене, з урахуванням сукупності встановлених у справі обставин та наявних у ній доказів колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції та відсутність підстав для його скасування.

85. За таких обставин доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення. Фактично вони зводяться, до повторення заперечень проти позовної заяви, висновків акту перевірки та незгоди з обставинами, які вірно встановлені судом першої інстанції та яким надана належна юридична оцінка.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 лютого 2019 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.