Справа № 465/7535/18
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

22.02.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

Головуючого-судді Кузь В. Я.

за участі секретаря судових засідань- Янковської С. Ю.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області ОСОБА_2 про скасування постанови серії НК № 631955 від 01.12.2018 року та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовною заявою про скасування постанови серії НК № 631955 від 01.12.2018 року та закриття провадження у справі.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01 грудня 2018 року приблизно о 04:00, він, проїжаючи з дотриманням усіх Правил Дорожнього руху по вул. Героїв Майдану в напрямку вулиці Стрийської був зупинений поліцейським автомобілем для перевезення арештованих ("автозак"). До нього підійшов поліцейський, не представившись попросив надати документи для перевірки, повідомивши що нібито він, позивач, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, а саме червоний, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАП.

Така підстава зупинки його здивувала, оскільки керуючи автомобілем, він безумовно виконував вимоги Правил дорожнього руху України, і такі не порушував про що і повідомив поліцейському. Перевіривши документи, поліцейський повідомив , що він викликав екіпаж патрульної поліції, який складе на нього постанову. Приїхав екіпаж, до нього підійшов інспектор поліції ОСОБА_2 і попросив пред'явити документи для складання адміністративних матеріалів, він не відмовляючись, попросив ознайомити його із доказами правопорушення. ОСОБА_2 сприйняв це, як відмову. Після цього , його повідомили, що він затриманий і доставили до ГУ НП у Львівській області, не склавши при цьому протокол затримання. В Управлінні встановили його особу за допомогою ІПС "АРМОР" та почали розгляд справи, не повідомивши його про час та місце розгляду справи. Він заявив клопотання, про залучення захисника, яке вподальшому було відхилене.

Далі він попросив ознайомити його з матеріалами справи та правопорушенням. ОСОБА_2Я, повідомив, що доказом по справі буде рапорт поліцейського, після цього він попросив одного з поліцейських, які знаходились з ними в одному приміщенні написати рапорт. Поліцейський, під диктовку ОСОБА_2 написав рапорт ніби він бачив порушення мною ПДР і те, що він виявив у мене ознаки алкогольного сп'яніння. Не взявши його, позивача, пояснення до уваги ОСОБА_2 виніс постанову НК№631955 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст.126 і частиною 2 ст.122 КУпАП.

У зв'язку з чим, просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі.

Ухвалою від 26.12.2018 року призначено спрощений порядок розгляду справи.

Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить заяву задовольнити.

Зясовано, що відповідач будучи належним чином повідомлений про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позов до суду не подав.

Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно з ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що 01 грудня 2018 року поліцейським УПП у Львівській області винесена постанова серії НК № 631955 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови випливає, що 01 грудня 2018 року близько 04 год. 17 хв. водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом здійснив рух на заборонений сигнал світлофора "червоний" та при перевірці документів не представив водійське посвідчення відповідної категорії , свідоцтво про реєстрпцію транспортного засобу та поліс обов"язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ч.2 ст. 122 КУпАП, встановлено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,.

Відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідавльність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом суду не надав.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належним та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов'язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративних правопорушень, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 01 грудня 2018 року слід скасувати.

Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до ст. 284 КУпАП, вирішення питання про закриття провадження у справі по адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись статтями 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області ОСОБА_2 про скасування постанови серії НК № 631955 від 01.12.2018 року та закриття провадження у справі задовольнити частково.

Постанову серії НК № 631955 від 01.12.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП - скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 22 лютого 2019 року.

Суддя В. Кузь