Справа № 808/3294/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 808/3294/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року (суддя Стрельнікова Н.В.) у справі №808/3294/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и В :

ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу від 26.09.2017 №284.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що за результатами проведеної перевірки додержання законодавства про працю відповідачем було прийнято оскаржувану постанову, якою за порушення строків виплати заробітної плати на позивач накладено штраф у розмірі 3 200 грн. Позивач вважав прийняту постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню у зв'язку із відсутністю правових підстав для її прийняття. Так позивач зазначав, що оскаржувана постанова прийнята на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України у зв'язку із порушенням строків виплати заробітної плати, разом з тим відповідальність за порушення строків виплати заробітної плати передбачена абз. 3 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України. З цих підстав позивач просив позов задовольнити.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено. За результатами розгляду справи судом першої інстанції зроблено висновок про те, що оскільки відповідачем за результатами проведеної перевірки було встановлено факт порушення позивачем вимог трудового законодавства, в частині порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, а відповідальність за вказане порушення передбачена абз. 3 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, то у відповідача були відсутні підстави для застосування до позивача штрафу на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, яким передбачена відповідальність за порушення інших вимог трудового законодавства.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що Головним

управлінням Держпраці у Запорізькій області, у межах наданих повноважень, проведено перевірку позивача, за наслідками якої було встановлено порушення вимог трудового законодавства, а саме ч.4 ст.115 КЗпП України та ст..21 Закону України «Про відпустки». З огляду на встановлені порушення вимог трудового законодавства відповідачем, оскаржуваною постановою, до позивача застосовані штрафні санкції. Вказану постанову відповідач вважає правомірною, у зв'язку з чим вказує на необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову. Крім цього, відповідач вважає незаконним рішення суду першої інстанції і в частині стягнення з Головного управління Держпраці у Запорізькій області судових витрат, оскільки, як зазначає відповідач, територіальні органи Державної служби України з питань праці звільнені від сплати судового збору в усіх інстанціях на підставі Закону України «Про судовий збір».

У судове засідання відповідач не з'явився, надавши клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю прибуття у судове засідання представника з огляду на прийняття ним участі у судовому засіданні, яке призначено Запорізьким окружним адміністративним судом.

Вивчивши подане клопотання, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Колегія суддів, за наслідками розгляду клопотання, не вбачає підстав для висновку щодо поважності причин не прибуття представника відповідача у судовому засіданні, оскільки надання пріоритетності тим чи іншим засіданням, участь у цих засіданнях, є правом відповідача, але таке право, зокрема, не повинно перешкоджати розгляду справи судом у визначені законом строки.

Представник позивача у судовому засіданні просив залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що у період з 06.09.2017 по 11.09.2017 на підставі наказу ГУ Держпраці у Запорізькій області №1098 від 01.09.2017 та направлення №713 від 01.09.2017 посадовою особою ГУ Держпраці у Запорізькій області проведено позапланову перевірку додержання ПАТ «Запоріжжяобленерго» законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, результати якої викладені в акті перевірки №08-05-566/0151 від 11.09.2017.

В акті перевірки зроблено висновки про порушення підприємством вимог:

- ч.ч. 1, 2, 3 ст. 115 КЗпП України та ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме: на підприємстві ПАТ «Запоріжжяобленерго» порушено строки виплати заробітної плати. Так, заробітна плата водію автотранспортних засобів ОСОБА_1 за червень 2017 року у розмірі 3 985,40 грн., відповідно до довідки наданої підприємством, виплачувалась: 12.07.2017 у розмірі 1 451 грн.; 25.07.2017 у розмірі 1 166 грн.; 28.07.2017 у розмірі 917 грн.;04.08.2017 у розмірі 451,40 грн. Заробітна плата за липень 2017 року у розмірі 5 543,85 грн., відповідно до довідки наданої підприємством, виплачувалась: 22.08.2017 у розмірі 488 грн.; 06.09.2017 у розмірі 657 грн.; та станом на дату перевірки у повному розмірі не виплачена. Заробітна плата за серпень 2017 року у розмірі 7 548,79 грн. станом на дату перевірки, відповідно до довідки наданої підприємством, не виплачена взагалі. Заробітна плата диспетчеру району мереж ОСОБА_2 за червень 2017 року у розмірі 6 200,46 грн., відповідно до довідки наданої підприємством, виплачувалась: 12.07.2017 у розмірі 2 257 грн.; 25.07.2017 у розмірі 1 814 грн.; 28.07.2017 у розмірі 1 427 грн.; 04.08.2017 у розмірі 702,46 грн. Заробітна плата за липень 2017 року у розмірі 5 829,32 грн., відповідно до довідки наданої підприємством, виплачувалась: 22.08.2017 у розмірі 513 грн.; 06.09.2017 у розмірі 691 грн.; та станом на дату перевірки у повному обсязі не виплачена. Заробітна плата за серпень 2017 року у розмірі 6 804,10 грн. станом на дату перевірки, відповідно до довідки наданої підприємством, не виплачена взагалі. За інформацією, відображеною у Звіті з праці ПАТ «Запоріжжяобленерго» за серпень 2017 року, заборгованість перед працівниками з виплати заробітної плати на 01.09.2017 складає 30 325,4 тис.грн., кількість працівників, яким своєчасно не виплачено заробітну плату складає 5 527 осіб. Таким чином: п. 1 припису №08-05-089/0228-0140 від 03.03.2017 не виконано; п. 1 припису №08-05-089/0229-0141 від 03.03.2017 не виконано; п. 1 припису №08-05-089/0260-0152 від 09.03.2017 не виконано; п. 1 припису №08-05-089/0519-0294 від 17.05.2016 не виконано;

- ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки», а саме: на підприємстві ПАТ «Запоріжжяобленерго» порушено строки виплати заробітної плати працівнику за час щорічної відпустки. Так, відповідно до наказу №6079-в про надання відпустки від 06.07.2017, вантажник служби матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_3 перебував у щорічній відпустці тривалістю 14 календарних днів у період з 25.08.2017 по 07.09.2017, що підтверджується Табелем обліку та використання робочого часу. Відповідно до наказу №6258-в про надання відпустки від 11.07.2017, інспектор з контролю за виконанням доручень адміністративного відділу Козюра Ю.І. перебувала у щорічній відпустці тривалістю 28 календарних дні у період з 21.08.2017 по 18.09.2017, що підтверджується Табелем обліку та використання робочого часу. Однак, згідно довідки №207/06 від 08.09.2017 заробітна плата за час щорічної відпустки (у тому числі і вищезазначених працівників) за липень та серпень 2017 року станом на 01.09.2017 враховується у складі невиплаченої заробітної плати та виплачується пропорційно погашенню заробітної плати. Таким чином: п. 2 припису №08-05-089/0519-0294 від 17.05.2016 не виконано.

26.09.2017 заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області за результатами розгляду акту перевірки №08-05-566/0151 від 11.09.2017 прийнято у відношенні ПАТ «Запоріжжяобленерго»:

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №284, якою за порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки», а саме: на підприємстві ПАТ «Запоріжжяобленерго» порушено строки виплати заробітної плати працівнику за час щорічної відпустки; на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на ПАТ «Запоріжжяобленерго» накладено штраф у розмірі 3 200 грн.;

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №285, якою за порушення вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 115 КЗпП України та ч.ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме: на підприємстві ПАТ «Запоріжжяобленерго» порушено строки виплати заробітної плати.; на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на ПАТ «Запоріжжяобленерго» накладено штраф у розмірі 9 600 грн.

Не погоджуючись із правомірністю постанови ГУ Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №284 від 26.09.2017, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції, надаючи оцінку оскаржуваній постанові на предмет її правомірності, правильно виходив із правових підстав, які визначені відповідачем для застосування до позивача штрафних санкцій.

Зі змісту оскаржуваною постанови ГУ Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №284 від 26.09.2017 вбачається, що фактичною підставою для її прийняття стали висновки акту перевірки №08-05-566/0151 від 11.09.2017 про те, що підприємством ПАТ «Запоріжжяобленерго» порушено строки виплати заробітної плати працівнику за час щорічної відпустки.

Відповідальність за порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі, передбачена абзацом 3 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.

У спірному випадку відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, застосував положення абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, яким передбачена відповідальність за порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

При цьому, відповідачем не доведено, а наданий ним акт перевірки не свідчить про те, що за результатами перевірки були виявлені інші порушення трудового законодавства, ніж ті, які полягають у порушенні строків виплати заробітної плати.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у спірному випадку відповідачем застосовано норму права, а відповідно і штрафні санкції, які не відповідають фактично встановленому порушенню законодавства про працю на підприємстві позивача.

Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються. В апеляційній скарзі відповідач фактично посилається на обставини, які встановлені перевіркою. Натомість, вказаним підставам для застосування штрафних санкцій, як зазначено вище, судом першої інстанції надано належну правову оцінку.

Необґрунтованими суд апеляційної інстанції вважає і доводи відповідача щодо незаконності рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Головного управління Держпраці у Запорізькій області судових витрат.

Так, за позицією відповідача територіальні органи Державної служби України з питань праці звільнені від сплати судового збору в усіх інстанціях на підставі Закону України «Про судовий збір», що свідчить про неправомірність рішення суду, в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області на користь позивача судових витрат, у вигляді сплаченого судового збору, у розмірі 1600,0грн.

З такими аргументами відповідача суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п.20 ст.5 Закону України «Про судовий збір», в редакції яка діяла до 15.12.2017р., від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, структурні підрозділи виконавчих органів міських рад міст обласного значення та об'єднаних територіальних громад, на які покладені функції із здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Отже, на підставі вказаної норми права позивач був звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях. Але, звільнення від сплати судового збору та розподіл судових витрат, за наслідками розгляду справи, не є тотожними поняттями. У спірному випадку судом першої інстанції не стягувався із відповідача судовий збір, а на підставі ч.1 ст.94 КАС України, (в редакції до 15.12.2017р.), здійснено розподіл судових витрат у зв'язку із задоволенням позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року по справі №808/3294/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строки, визначені ст.329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 28.02.2019р.

Повний текст постанови складено 01.03.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк