Справа № 826/14766/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 лютого 2019 року № 826/14766/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Громадської організації «Всеукраїнське об'єднання «Автомайдан» до Національного агентства з питань запобігання корупції третя особа: член Вищої кваліфікаційної комісії суддів Весельська Тетяна Федорівна про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Громадська організація «Всеукраїнське об'єднання «Автомайдан» (далі - позивач, ГО «Всеукраїнське об'єднання «Автомайдан») з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Національного агентства з питань запобігання корупції під час проведення повної перевірки декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 та 2016 роки, поданих ОСОБА_2, суддею Вищого адміністративного суду України (член Вищої кваліфікаційної комісії суддів України).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність під час проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 та 2016 року поданих ОСОБА_2, як суддею Вищого адміністративного суду України. Позивач зазначає, що така бездіяльність органу уповноваженого на перевірку даних зазначених у деклараціях дискредитує процес виявлення та запобігання корупційних порушень. Відтак, враховуючи викладені у адміністративному позові обставини позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, який було надано до суду 22.10.2018 року, зазначивши, що під час перевірки декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Третя особа позов не визнала та просила прийняти рішення на розсуд суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.09.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та залучено у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів Весельську Тетяну Федорівну.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про витребування документів.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядалась у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження згідно приписів статей 12, 257, 262 КАС України та враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даної справи без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Фактичні обставини справи свідчать, що 16 серпня 2017 року Громадська організація «Всеукраїнське об'єднання . «Автомайдан» звернулась до Національного агентства з питань запобігання корупції із повідомленням про декларування недостовірних відомостей членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_2.

Зокрема, у вказаному повідомленні були наведені факти, які свідчать про внесення членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_2 недостовірних відомостей до декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 та 2016 роки.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 28 вересня 2017 року №814 «Про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 та 2016 роки, поданих ОСОБА_2, суддею Вищого адміністративного суду України (член Вищої кваліфікаційної комісії суддів України)» розпочато повну перевірку декларацій зазначеного суб'єкта декларування.

Листом Національного агентства з питань запобігання корупції №94-06/35795/18 від 17.07.2018 року позивача повідомлено, що триває підготовка проекту рішення про результати перевірки декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015-2016 роки, поданих ОСОБА_2, суддею Вищого адміністративного суду України (член Вищої кваліфікаційної комісії суддів України).

Разом з тим, як відомо позивачу рішення стосовно виявлених позивачем порушень досі не прийнято.

Позивач вважає таку бездіяльність Національного агентства з питань запобігання корупції протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про запобігання корупції" Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Статтею 5 названого Закону визначено, що Національне агентство є колегіальним органом, до складу якого входить п'ять членів.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про запобігання корупції" встановлено, що основною формою роботи Національного агентства є засідання, що проводяться не рідше одного разу на тиждень. Порядок денний засідань затверджується Національним агентством, а відповідні рішення за результатами розгляду питань порядку денного приймаються більшістю голосів від його загального складу учасників.

Статтями 11 та 12 Закону "Про запобігання корупції" визначено повноваження та права Національного агентства з питань запобігання корупції.

Зокрема, відповідно до приписів частини першої статті 11 Закону "Про запобігання корупції" до повноважень Національного агентства належать: здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; надання роз'яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб; координація виконання міжнародних зобов'язань у сфері формування та реалізації антикорупційної політики, співпраця з державними органами, неурядовими організаціями іноземних держав та міжнародними організаціями в межах своєї компетенції; інші повноваження, визначені законом.

Приписами частини першої статті 12 Закону України "Про запобігання корупції" встановлено, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має, зокрема право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти; ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких правопорушень та має інші права, передбачені законом.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону Національне агентство, проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону.

Частиною третьою статті 48 Закону встановлено, що порядок проведення повної перевірки декларації визначається Національним агентством. На виконання цієї норми Закону рішенням Національного агентства від 10.02.2017 № 56 затверджено Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 13.02.2017 за № 201/30069 (далі - Порядок).

Так, відповідно до пункту 14 розділу III Порядку повна перевірка декларації здійснюється упродовж 60 календарних днів з дня прийняття рішення про проведення перевірки. У разі необхідності строки проведення повної перевірки декларації можуть бути продовжені, але не більше ніж на сукупний строк у 30 календарних днів.

Системний аналіз положень Порядку свідчить, що ним визначений перелік дій, які має вчинити Національне агентство для проведення повної перевірки декларації, та граничні строки їх вчинення, але ніяким чином не визначено, що у строки встановлені пунктом 14 Порядку, має бути прийняте рішення про затвердження результатів перевірки. Порядком не встановлені граничні строки для опрацювання отриманих матеріалів та складання проекту рішення про результати.

Вказана позиція викладена у судовій практиці, зокрема, в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2018 по справі №876/2391/17.

Водночас відповідно до статті 8 Закону України «Про запобігання корупції» основною формою роботи Національного агентства є засідання, що проводяться не рідше одного разу на тиждень. Порядок денний засідань затверджується Національним агентством.

Рішення Національного агентства приймаються більшістю голосів від його загального складу.

Таким чином Законом та Порядком не встановлені граничні строки для опрацювання отриманих в рамках здійснення повної перевірки матеріалів та підготовки проекту рішення про результати проведеної повної перевірки декларації і прийняття його на засіданні Національного агентства.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього функцій та в межах наданих йому повноважень вище зазначеними приписами законодавства не вчинило бездіяльності під час проведення повної перевірки декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 та 2016 роки, поданих ОСОБА_2, суддею Вищого адміністративного суду України (член Вищої кваліфікаційної комісії суддів України).

Підсумовуючи вище викладене, суд наголошує на необґрунтованості позовних вимог, оскільки позивачами не доведено суду наявність бездіяльності відповідача.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Водночас, суд звертає увагу, що позивачами не надано жодних доказів того, що бездіяльність відповідача під час проведення повної перевірки декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 та 2016 роки, поданих ОСОБА_2, суддею Вищого адміністративного суду України (член Вищої кваліфікаційної комісії суддів України) порушує їх права, свободи чи інтереси.

Як зазначив Верховий суд України в постанові від 11.04.2017 (справа №800/340/16) обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, доводи сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Громадської організації «Всеукраїнське об'єднання «Автомайдан» (03039, м. Київ, проспект Голосіївський, 21, кв.85 ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України. з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур