Справа № 2040/5134/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 лютого 2019 р. № 2040/5134/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "АЗЧ Постач" (; 63503, м. Чугуїв, вул. Рози Люксембург, буд. 16А) до Головного управління ДФС у Харківській області (, 61057, Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Приватне підприємство "АЗЧ Постач", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд: 1) визнати накази Головного Управління ДФС у Харківській області № 1144 від 20.02.2018 та № 1729 від 13.03.2018, № 4337 від 18.06.2018 р., № 5115 від 17.07.2018 року протиправними; 2) скасувати накази Головного Управління ДФС у Харківській області № 1144 від 20.02.2018 та № 1729 від 13.03.2018, № 4337 від 18.06.2018 р., № 5115 від 17.07.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ДФС у Харківській області видано наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «АЗЧ Постач» на підставі судового рішення, а саме: ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва Новак А.В. від 24 січня 2018 року по справі № 752/21240/17. У зв'язку із чим було призначено позапланову документальну виїзну перевірку ПП «АЗЧ Постач» на предмет дотримання вимог податкового законодавства, проведення перевірки у встановлені Податковим кодексом України строки доручити співробітникам ГУ ДФС у Харківській області та ГУ в областях, де перебувають на обліку покупці СГД - контрагентів позивача.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги з огляду на те, що оскаржувані накази, а саме: наказ № 1144 від 20.02.2018, наказ № 1729 від 13.03.2018, № 4337 від 18.06.2018 р., №5115 від 17.07.2018 року вважає незаконними та такими, що порушують права субєкта господарської діяльності, а саме ПП «АЗЧ Постач», тому й проведення перевірки буде протиправним.

Відповідач - Головне управління ДФС у Харківській області - проти позову заперечував. У наданому відзиві на позов зазначає, що фактичною підставою для призначення планової перевірки є п.78.1.11. ст. 78 ПКУ, а саме: отримання рішення суду про призначення перевірки, в даному випадку ухвали від 24.01.2018 по справі №1-кс/752/714/18 про призначення перевірки ПП «АЗЧ Постач» (36817584) яка набрала законної сили 24.01.2018 відповідно з відміткою на даній ухвалі. Просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

У підготовче засідання, призначене на 19.02.2019 року, представники сторін не прибули, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, з'ясувавши позиції представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва Новак А.В. від 24 січня 2018 року по справі № 752/21240/17, провадження № 1 -кс/752/714/18, клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_1 про призначення позапланової документальної виїзної перевірки ПП «АЗЧ Постач» задоволено, призначено позапланову документальну виїзну перевірку на предмет дотримання вимог податкового законодавства, проведення перевірки у встановлені Податковим кодексом України строки доручити співробітникам ГУ ДФС у Харківській області та ГУ в областях, де перебувають на обліку покупці вищезазначених СГД. надано співробітникам ГУ ДФС у Харківській області та ГУ в областях, де перебувають на обліку покупці вищезазначених СГД можливість використати матеріали кримінального провадження № 0008451 для проведення позапланової документальної виїзної перевірки (далі - Ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва Новак А.В. від 24 січня 2018 року).

28 лютого 2018 року на адресу відповідача було направлено лист про те, що у звязку із пошкодженням ПП «АЗЧ Постач» первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів надати останні для перевірки неможливо. Після чого на підставі доповідної записки начальника управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області від 01.03.2018 року термін проведення документальної позапланової виїзної перевірки було перенесено до дати відновлення та надання документів.

Однак, вважаючи накази податкового органу незаконними, та такими, що прийняті податковим органом без законних на те підстав, що, на погляд підприємства, є втручанням у господарську діяльність, позивач звернувся до суду з позовом.

Перевіряючи оскаржувані накази на відповідність положенням частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК) контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами пункту 75.1. статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підстави проведення документальних позапланових перевірок унормовані статтею 78 Кодексу.

Так, згідно пп.78.1.11. п. 78.1. ст. 78 ПК, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесене ними відповідно до закону.

За приписами пункту 78.4. статті 78 ПК про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Аналіз наведених приписів законодавства дає підстави дійти висновку, що підставою для прийняття контролюючим органом оскаржуваних наказів про проведення позапланової виїзної перевірки є, в тому числі, рішення суду (слідчого судді) про проведення такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття Головним управлінням ДФС в Харківській області оскаржуваних наказів № 1144 від 20.02.2018 та № 1729 від 13.03.2018, №4337 від 18.06.2018 р., № 5115 від 17.07.2018 року, стала ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_1 про призначення позапланової документальної виїзної перевірки ПП «АЗЧ Постач». Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою директора ПП «АЗЧ Постач» - ОСОБА_2 на зазначену ухвалу слідчого судді.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Таким чином, ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.01.2018 є такою, що набрала законної сили.

Згідно із ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обовязкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Суд зазначає, що ухвала Голосіївського районного суду, на підставі якої приймались оскаржувані накази № 1144 від 20.02.2018 та № 1729 від 13.03.2018, № 4337 від 18.06.2018 р., № 5115 від 17.07.2018 року, набрала законної сили 24.01.2018 року, про що свідчить відмітка на копії даної ухвали, що міститься в матеріалах даної справи.

Судом зазначається, що ПП «АЗЧ Постач» подавало апеляційну скаргу на вказану ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва 24.01.2018 року по справі №752/21240/17, проте Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою директора ПП «АЗЧ Постач» - відмовлено.

Із системного аналізу вищезазначеного, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконання, що контролюючим органом видано накази на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Видані накази є законними та обґрунтованими, а тому жодних підстав для їх скасування не вбачається.

Крім того, суд звертає увагу, що вказані накази містять певні строки проведення перевірки, які на час розгляду справи вже сплили, перевірка на підставі цих наказів проведена не була, отже накази вичерпали свою дію.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту недодержання субєктом владних повноважень процедури реалізації управлінської функції, а також не виявлено факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 77, 205, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства "АЗЧ Постач" (; 63503, м. Чугуїв, вул. Рози Люксембург, буд. 16А) до Головного управління ДФС у Харківській області (, 61057, Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування наказів - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28 лютого 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.