Справа № 509/857/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 509/857/18

Категорія:6.1 Головуючий в 1 інстанції: Гандзій Д.М.

Місце ухвалення: м. Овідіополь

Дата складання повного тексту:24.10.18.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

у зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд

справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на рішення Овідопольського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції (далі ДДАБІ) в Одеській області (з урахуванням уточненого позову від 16 квітня 2018 року) про:

· визнання дій головного інспектора будівельного нагляду відділу ДДАБІ в Одеській області Савко Є.В. протиправними;

· скасування постанови №85 від 23 лютого 2018 року про накладання на ОСОБА_3, штрафу в розмірі 4 250 грн. за правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

· стягнення з відповідача судових витрат.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що вона є власницею незданого в експлуатацію садового будинку № 29 по вул. Яблуневій в смт. Таїрове, СК "Таїр" Овідіопольського району Одеської області, який був збудований на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №73 від 01 березня 2007 року, в подальшому, виконком Таїровської селищної ради (далі ВК Таїровської СР) був виданий витяг з рішення № 180 від 28 липня 2006 року про надання громадянам (зокрема ОСОБА_3.) дозволу на будівництво індивідуальних житлових, садових дачних будинків та господарських будівель. В подальшому, 23 лютого 2018 року інспектором ДДАБІ в Одеській області Савком Є.В., після фотозйомки будинку складено оскаржувану постанову № 85 від 23 лютого 2018 року про накладання на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 4 250 грн. за порушення нею вимог ч.8 ст. 96 КУпАП (порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва) в якій зазначається, що ОСОБА_3 на час перевірки об'єкту будівництва інспектором, експлуатує будинок без введення в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Відповідач позов не визнав, представник відповідачів в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями, які повернулися до суду з відмітками про вручення судових повісток, причини неявки суду не повідомили, надіславши до суду письмовий відзив на адміністративний позов, в якому, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність адміністративного позову, просили суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 березня 2018 року замінено неналежного відповідача УДАБІ в Одеській області на належного - ДДАБІ в Одеській області.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 до ДДАБІ в Одеській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови задоволений.

Визнані протиправними дії головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу ДДАБІ в Одеській області Савка Є.В.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення №85 від 23 лютого 2018 року про визнання забудовника ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченою ч.8 ст. 96 КУпАП (порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва) з накладенням на неї штрафу в розмірі 4 250 грн.;

Стягнуто з ДАБІ України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки. 26, ) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень в дохід держави витрати по сплаті судового збору з розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі ДДАБІ в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

· підписи позивача в акті, протоколі, приписі від 09 лютого 2018 року свідчать про отримання ОСОБА_3 всіх документів;

· позивачем ОСОБА_3 станом на теперішній час зазначений житловий будинок експлуатується без введення в експлуатацію в установленому законом порядку;

· враховуючи той факт, що експлуатація будинку є триваючим правопорушенням, а днем виявлення правопорушення є дата складання акту головним інспектором, тому при винесенні постанови від 23 лютого 2018 року інспектором не були порушені строки, передбачені ст. 38 КУпАП, отже позивача притягнуто до адміністративної відповідальності в межах двомісячного строку з дня виявлення.

У відзиві ОСОБА_3 на апеляційну скаргу вказується, що оскаржуване судове рішення прийнято судом першої інстанції у повній відповідності до чинного законодавства із дотриманням норм процесуального і матеріального права, а аргументи і вимоги апелянта є необґрунтованими і такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДДАБІ в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції.

Оскаржуваною постановою ДДАБІ України №85 від 23 лютого 2018 року визнано ОСОБА_5 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 4 250 грн. (а.с. 6-8).

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивач збудувала садовий будинок №29, якій знаходиться по вул. Яблуневій в смт. Таїрове, СК "Таїр" Овідіопольського району Одеської області на підставі дозволу №73 на виконання будівельних робіт від 01 березня 2007 року, та виконкомом Таїровської СР був виданий витяг з рішення №180 від 28 липня 2006 року про надання громадянам (зокрема позивачу ОСОБА_3.) дозволу на будівництво індивідуальних житлових, садових дачних будинків та господарських будівель (а.с. 9-14).

Суд першої інстанції встановив, що вищевказаний садовий будинок був закінчений будівництвом у 2007 року.

На підтвердження своїх доводів позивачка надала наступні докази, а саме: Акт про встановлення факту проживання смт. Таїрова СК "Таїр" по вул. Яблунева буд. 29, який складено депутатом Таїровської СР ОСОБА_7 та сусідами ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, в якому зазначено що ОСОБА_3 та її син проживають у даному будинку з листопада 2007 року без реєстрації, (а.с. 101), Довідка про склад сім'ї від 09 липня 2018 року в якої зазначено, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживають у буд. АДРЕСА_1, СК "Таїр" Овідіопольський район, Одеська Область з листопада 2007 року без реєстрації (а.с. 102).

Довідка від 24 серпня 2018 року про відсутність заборгованості за споживчу електроенергію (а.с. 106), Довідка №275 від 30 липня 2018 року, якою підтверджується укладання договору №118/10 на постачання холодної води, який укладено 16 червня 2010 року (а.с. 107), Картка абонента на підключення газопостачання (а.с. 108), Заява про підключення газопостачання від 12 вересня 2007 року (а.с.111).

З письмовому відзиві, представник відповідачів вказує на те, що інспектор Савко С.В. під час складення оскаржуваної постанови № 85 від 23 лютого 2018 року діяв на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року, та при проведені перевірки інспектор діяв на підставі направлення на здійснення позапланової перевірки №98 від 02 лютого 2018 року та наказу ДДАБІ України №976 від 08 вересня 2015 року, акт про проведення перевірки складений присутності позивачки та підписаний самої позивачкою.

Постанова про притягнення до відповідальності №85 від 23 лютого 2018 року про накладання на ОСОБА_3 штрафу в розмірі 4 250 грн. за правопорушення у сфері містобудівної діяльності була отримана позивачем 23 лютого 2018 року.

Представник відповідачів вважає, що постанова №85 від 23 лютого 2018 року є законною та просить суд відмовити у задоволені позовних вимогах повному обсязі. На підтвердження своїх доводів надав до суду докази, а саме: Наказ ДАБІ України від 08 вересня 2015 року (а.с. 65-66), Направлення на здійснення позапланової перевірки від 02 лютого 2018 року №98 (а.с. 64), Акт від 09 лютого 2018 року (а.с.67-77), Протокол про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2018 року (а.с.90), Припис про усунення порушення від 09 лютого 2018 року (а.с. 85-86), Постанову №85 від 23 лютого 2018 року (а.с.85-89).

Підставами для проведення позапланової перевірки, є Наказ ДАБІ України №976 від 08 вересня 2015 року та Постанова Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року та достовірності наведених даних у поданій декларації про готовність об'єкту к експлуатації. Що підтверджується направленням на здійснення позапланової перевірки №98 від 02 лютого 2018 року (а.с.64).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що садовий будинок збудований позивачкою ще у листопаді 2007 року, та з того часу вона проживає в ньому без реєстрації вже 11 років, та наданий час не ввела в експлуатацію об'єкт будівництва. Тобто дане порушення є тривалим. Також позивачка подала до відповідача декларацію про введення даного будинку у експлуатацію, що і стало причиною для направлення інспектора на перевірку відповідності поданої декларації до об'єкту будівництва. Відтак відповідач притягнув позивача до відповідальності за дане правопорушення з пропуском строку притягнення до адміністративної відповідальності та за відсутності підстав, передбачених пп. 14. 15, 16, 17, 18 Постанови №698 від 19 серпня 2015 року Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду", а тому позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 58 Конституції України, ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п.6 ч.2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", якими регулюються правовідносини між сторонами.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено принцип, відповідно до якого експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Пунктом 6 ч.2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" передбачена відповідальність, зокрема, за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію.

Так, відповідно до змісту п.5 ч. 2 ст. 2 вказаного Закону України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) - суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення; експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів 11 категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат.

Штраф може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення (ч.11 ст. 2 Закону "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності").

Ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (набрав чинності 12 березня 2011 року), визначає порядок прийняття в експлуатацію, після набрання ним чинності, закінчених будівництвом об'єктів та містить заборону на експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, за час його дії.

Положення, яке встановлювало відповідальність за правопорушення у сфері містобудування, відповідальності за експлуатацію або використання об'єктів містобудування, не прийнятих в експлуатацію, закріплено у Законі України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", 24 жовтня 2000 року шляхом доповнення ч. 1 ст. 1 абзацом, що встановлював відповідальність за експлуатацію або використання будинків чи споруд після закінчення будівництва без прийняття їх державними приймальними (технічними) комісіями (Закон України від 21 вересня 2000 року).

У подальшому, 19 січня 2012 року Закон України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" викладено у новій редакції, п. 6 ч. 2 ст. 2 якої передбачає, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації.

Тобто, Закон України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" зокрема, положення п.6 ч.2 ст. 2 щодо накладення штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію - регулює питання відповідальності тих суб'єктів містобудування, які вчинили правопорушення у сфері містобудування, зокрема не ввели в експлуатацію відповідні об'єкти до початку їх використання після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За таких підстав, в контексті хронології правового регулювання спірних відносин поняття "експлуатація не прийнятого в експлуатацію об'єкта" не може тлумачитись як триваюче правопорушення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що змістом цього правопорушення є невиконання обов'язку ОСОБА_3 із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта містобудування до початку його експлуатації. Суспільна небезпека такого правопорушення, насамперед, полягає не в недотриманні встановленого правопорядку, а в небезпеці, яка може мати місце в результаті відсутності контролю за безпечністю побудованого об'єкта містобудування з початку його використання.

Таким чином, на думку суду, логічним висновком має бути судження про те, що - обов'язок введення об'єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об'єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб'єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов'язок, не ввели об'єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена визначена відповідальність.

Відповідно до ч.11 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" штраф може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

За таких підстав, притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за експлуатацію будинку на протязі 11 років без здачі будинку в експлуатацію є незаконним, оскільки пропущено строк для притягнення до адміністративної відповідальності, встановленій вищезазначеною нормою Закону України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст. 272, ст.ст. 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук'янчук О.В.