Справа № 520/151/19
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 лютого 2019 р. № 520/151/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Київського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Харків щодо відмови у виплаті недоотриманої пенсії, яка залишилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2;

- зобов'язати Київське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Харків виплатити ОСОБА_1, ККП НОМЕР_1 недоотриману пенсію, яка залишилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з березня 2016 року по жовтень 2017 року на рахунок, відкритий в ПАТ "'Приватбанк" НОМЕР_2;

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у виплаті недоотриманої пенсії, яка залишилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2.

Відповідач, Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, направив до суду відзив, в якому проти задоволення позову заперечував з підстав того, що позивачем не до державно порядок звернення за отриманням таких виплат. За умови надання документів, передбачених чинним законодавством недоотримана сума пенсії буде нарахована та виплачена за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Позивач є чоловіком ОСОБА_2, яка згідно свідоцтва про смерть померла ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 перебувала на обліку у Київському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова з травня 2015 по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 виплату пенсії відповідачем було призупинено з 01.03.2016 року. Вказані обставини не заперечуються сторонами та не підлягають доказуванню.

Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем 29.04.2018 року через портал ПФУ була відправлена заява з додатками про виплату недоотриманої пенсії після смерті дружини на рахунок позивача, відкритий для цього у ПАТ "Приватбанк".

30.04.2018 року заява разом з додатками відправлена до відповідача у паперовому вигляді. Вказане відправлення отримано відповідачем 02.05.2018 року.

Відповідач направив на адресу представника позивача відповідь від 15.05.2018 року № 9863-47/01-02, згідно якої відповідач відмовив сплатити недоотриману пенсію, посилаючись на те, що представником позивача разом із зверненням не додано до заяви оригінали або нотаріально завірені копії документів, передбачених п. 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а також, у зв'язку з тим, що шестимісячний строк звернення, встановлений ст. 52 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пропущений, необхідно надати свідоцтво про право на спадщину.

У вказаній справі право позивача на отримання недоотриманих сум пенсій ОСОБА_2 не оспорюється сторонами.

Предметом позову є дії щодо відмови відповідача у виплаті недоотриманої пенсії, яка залишилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 з підстав недотримання процедури звернення за отриманням таких виплат позивачем.

Надаючи правову оцінку доводам сторін та зібраним у справі доказам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» звернення до органу Пенсійного фонду України з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії та необхідні документи подаються в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Порядок подання документів для виплати недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю пенсіонера врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846.

Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок) визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Члени сім'ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв'язку з відсутністю членів сім'ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

З аналізу норм вищезазначеного Порядку, можливість надання копій документів підчас звернень до органів Пенсійного фонду України додатково визначається окремими положеннями вказаного Порядку.

За таких обставин, у випадку не зазначення додатково про можливість подання належним чином завірених копій документів підчас звернення, зокрема для виплати недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю пенсіонера, подаються оригінали зазначених у Порядку документів, що є логічним зокрема з точки зору встановлення особи члена родини, що звертається та встановлення, зокрема факту спільного проживання такої особи з пенсіонером та факту його смерті.

Пунктом 2.26 Порядку не визначено можливості надання документів у копіях.

З аналізу вказаних положень законодавства вбачається, що зазначені у п. 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" документи подаються в оригіналі.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до положень статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголо шення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відтак, днем відкриття спадщини ОСОБА_2 є ІНФОРМАЦІЯ_1.

Строк, визначений ст. 52 Закону № 1058 сплив 30.04.2018 року.

Позивач направив звернення до відповідача через свого представника 29.04.2018 року.

Відповідно до пункту 1.7 Порядку днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з копій заяви про виплату позивачу недоотриманої пенсії ОСОБА_2 та відповіді Київського ОУПФУ на вказану заяву, представник позивача додав до заяви копії документів, які необхідно надати до органу ПФУ відповідно до п. 2.26 Порядку.

За таких обставин, заява, яку подано представником позивача 29.04.2018 року не може вважатися поданою у строк, передбачений ст. 52 Закону № 1058 з огляду на те, що до неї не додано усі необхідні документи, передбачені п. 2.26 Порядку.

Відтак, суд вважає, що позивач, з огляду на невиконання умов законодавства про надання оригіналів документів підчас звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю ОСОБА_2, пропустив шестимісячний строк звернення до органів Пенсійного фонду України, встановлений ч. 2 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 3 вказаної статті у разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За таких обставин, позивач не позбавлений права звернутися до органу Пенсійного фонду України в порядку спадкування, про що було надано роз'яснення у відповіді відповідача на звернення представника позивача.

За таких обставин, дії відповідача щодо відмови у виплаті недоотриманої пенсії, яка залишилася після померлої ОСОБА_2 вчинені в межах чинного законодавства України з огляду на недотримання позивачем процедури подання документів.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов'язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 14.01.2019 року задоволено клопотання позивача та відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення у справі.

Відтак, враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір підлягає сплаті позивачем у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 139, 243-246, 255-257, 263, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні Адміністративного позову ОСОБА_1 до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. код: НОМЕР_1) до Державного бюджету України (Отримувач коштів: УК Основ'ян/мХар Основ'янсь/22030101 , код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 4012, код класифікації доходів бюджету: 22030101) суму судового збору, що підлягав сплаті при поданні адміністративного позову у загальному розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Кухар М.Д.