Справа № 212/8319/18
Суддя: Чорний І. Я.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/8319/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Чорного І.Я.,

з участю секретаря судового засідання Поперечної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 без фіксації процесу технічними засобами справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2018 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом звернулась представник позивача ОСОБА_4 яка діє на підставі договору про надання адвокатських послуг в інтересах ОСОБА_2 до інспектора роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі.

Провадження у справі відкрито 02 листопада 2018 року та призначено справу до судового розгляду на 15 січня 2019 року.

15 січня 2019 року судове засідання було відкладено на 21 лютого 2019 року в звязку з неявкою сторін та клопотанням про відкладення розгляду представником позивача.

04 січня 2019 року судом отримано відзив відповідача інспектора роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції ОСОБА_3 на адміністративний позов представника позивача ОСОБА_4 яка діє на підставі договору про надання адвокатських послуг в інтересах ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі.

06 лютого 2019 року судом отримано відповідь представника позивача ОСОБА_4 яка діє на підставі договору про надання адвокатських послуг в інтересах ОСОБА_2 на відзив відповідача інспектора роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_4 яка діє на підставі договору про надання адвокатських послуг в інтересах ОСОБА_2 просила суд у адміністративному позові постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21 жовтня 2018 року серії НК № 635510, складену інспектором роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч 3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач у своєму адміністративному позові зазначив, що 21 жовтня 2018 року інспектором роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 було складено постанову від 21 жовтня 2018 року серії НК № 635510 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок.

В постанові зазначено, що 21 жовтня 2018 року о 14 годині 44 хвилини водій автомобіля Toyota Highlander з номерним знаком АЕ9393СМ ОСОБА_2, рухаючись трасою M-14 (612 км.) в Мангушському районі Донецької області допустив перевищення встановленого обмеження швидкості руху у населених пунктах на 68 км/год. чим порушив вимоги п. 12.4, Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КпАП України.

Позивач вважає, що дії інспектора роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП є незаконними, з тих підстав що, постанова що складалася інспектором, не відображає дійсних обставин справи, та містить недостовірні данні що до вимірюваної швидкості руху автомобіля, керованого ОСОБА_2, а саме те що останній 21 жовтня 2018 року о 14 годині 44 хвилини керуючи автомобілем Toyota Highlander реєстраційний номер якого АЕ 9393 СМ рухався трасою M-14 (612 км.) в Мангушському районі Донецької області в межах допустимої швидкості руху встановленої для цієї ділянки дороги, а використання лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM, з серійним номером № ТС000788 який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У3197-12, є неправомірним, у звязку із виключенням даного типу засобу вимірювальної техніки із Державного реєстру наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1362 від 02 листопада 2015 року. Крім того адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, було зафіксоване не в автоматичному режимі, неможливо встановити факт порушений ОСОБА_2 вимог п. 12.4. Правил дорожнього руху України, так як інспектором Тіоколкіною Олександрою Олександрівною взагалі не вказано назви населеного пункту, в'їзд до якого позначено дорожнім знаком 5.45 "Початок населеного пункту", в якому ОСОБА_2 начебто було вчинено правопорушення. Вказівка в постанові про 621-й кілометр автомобільної дороги під індексом «М-14» є довільною, не містить посилання на дорожній знак 5.60 "Кілометровий знак". Відстань від початку дороги (км), а відтак об'єктивно визначити місцезнаходження скоєння адміністративного правопорушення про яке йдеться в постанові (конкретний населений пункт), неможливо.

Інспектор Тіоколкіна О.О. не взяла до уваги усні пояснення ОСОБА_2С, в яких він зазначив, що не згоден з вказаними в постанові твердженнями відповідача. Позивач наголошував на тому, що він здійснював рух міжнародною автомобільною дорогою «ОСОБА_5 - Мелітополь Новоазовськ», місце, в якому працівники патрульної поліції начебто виявили порушення ним Правил дорожнього руху України та виразили свою вимогу про необхідність зупинки транспортного засобу знаходиться поза межами населеного пункту в розумінні п. 1.10. Розділу 1 Правил дорожнього руху України та не позначено дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», а відтак, твердження інспектора про порушення ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, за відсутності належних доказів, є виключно припущенням, тому зазначені відомості про адміністративне правопорушення, є недостовірними, недоведеними та не мали місця, що призвело до незаконного притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, а тому зазначена постанова підлягає скасуванню.

Позивач у судове засідання не зявився заздалегідь надавши суду клопотання про розгляд справи у його відсутність у якій, він підтримав свої вимоги за адміністративним позовом у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи він був повідомлений належним чином, що, підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про одержання за місцем роботи відповідача. Також відповідачем заздалегідь було надано відзив на адміністративний позов, у якому остання просила відмовити в задоволенні вимог позивача у повному обсязі, зазначивши, що під час несення служби на автодорозі М-14 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" 21 жовтня 2018 року екіпажем "Чайка К-3" за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000788) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу TOYOTA HIGHLANDER з номерним знаком АЕ9393СМ, рухався зі швидкістю 118 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 68 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, після чого на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" транспортний засіб було зупинено поліцейськими. Постанова серії НК № 635510 від 21 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною складеною з дотриманням вимог закону, прилад яким було здійснено фіксацію перевищення швидкості руху у повній мірі відповідає вимогам щодо приладів автоматичної фото-відео фіксації правопорушень, тому відповідач просила відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не виконав вимоги пункту 12.4 ПДР, а саме перевищив швидкість руху більш як на 68 км/год, рухаючись зі швидкістю 118 км/год, при дозволеній 50 км/год.

Суд, дослідивши письмові докази, відеозапис наданий відповідачем, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього встановив, що ОСОБА_2, 21 жовтня 2018 року у близько 14 годин 44 хвилин керуючи автомобілем TOYOTA HIGHLANDER з номерним знаком АЕ 9393 СМ був зупинений автодорозі М-14 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" інспектором роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції ОСОБА_3 яка в цей час здійснювала чергування, яка відносно позивача ОСОБА_2, за результатом розгляду адміністративного правопорушення за порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху України наклала адміністративне стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП у виді штрафу, шляхом винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК № 635510 від 21 жовтня 2018 року.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.72, 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КпАП України встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінивши надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

21 жовтня 2018 року інспектором роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову про притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок за перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортного засобу більш як на пятдесят кілометрів на годину. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM, з серійним номером № ТС000788.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно вимог п 12.4 Правил дорожнього руху України, 12.4. у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.3 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

По суті зафіксованого в оскаржуваній постанові правопорушення суд зазначає наступне, в обґрунтування своєї позиції позивач ОСОБА_2 зазначає, що дійсно, він 21 жовтня 2018 року близько 14 годин 44 хвилин керував автомобілем TOYOTA HIGHLANDER з номерним знаком АЕ 9393 СМ рухався трасою M-14 (612 км.) в Мангушському районі Донецької області. Вимірювання швидкості руху відповідачем було здійснено приладом із функцією фото та відеофіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі. З урахуванням зазначеного, на думку позивача, інспектор не мав права притягати ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за перевищення максимально допустимої швидкості, оскільки вказані у постанові дії не являються адміністративним проступком.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року N 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/111923, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 25 вересня 2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam» виробництва LaserTechnologyInc також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3G08, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов'язковим.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП ОСОБА_5 від 04 жовтня 2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Відповідно до дослідженого при розгляді справи відеозапису зробленого нагрудним реєстратором патрульного на оптичному диску :файл у 14 годині 44 хвилини 30 секунд який суд приймає як належний та допустимий доказ жодних клопотань від ОСОБА_2, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції ОСОБА_3 та накладення на нього адміністративного стягнення не надходило у тому числі, щодо ознайомлення з відео фактом скоєння ОСОБА_2, правопорушення та ознайомлення з документами, що підтверджують правомірність використання вимірювального приладу TruCamLTI 20/20, також відповідно до зазначеного відеозапису в своїх поясненнях по суті правопорушення ОСОБА_2, повідомив інспектору, що дійсно перевищив швидкість руху та просив обмежитись в даному випадку усним зауваженням.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 122 КпАП України.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії НК № 635510 від 21 жовтня 2018 року за формою відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що під час встановлення адміністративного правопорушення, а також накладення адміністративного стягнення на позивача, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст. 2, 6, 10, 72-79, 94, 192-194, 211, 241-243 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду складено та підписано без проголошення 26.02.2019 року.

Суддя І.Я. Чорний