Справа № 2240/3146/18
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/3146/18

Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

26 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. СТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради, в якій просив: визнати протиправними дії відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради щодо відмови позивачу у видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, оформленої листом від 06.09.2018 №12/2018, зобов'язати відділ містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради видати позивачу будівельний паспорт на забудову земельної ділянки площею 0,1190 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1

2. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у його власності знаходиться земельна ділянка площею 0,1190 га з кадастровим номером НОМЕР_1 із цільовим призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Будівельний паспорт він мав отримати на забудову цієї земельної ділянки.

3. Відмовивши у видачі будівельного паспорту, відповідач не врахував вимоги статей 24, 25 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон №3038-VI), чим порушив його конституційне право, як власника земельної ділянки, використовувати цю земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

4. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

5. Визнано протиправними дії відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради щодо відмови ОСОБА_2 у видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, оформленої листом від 06.09.2018 №12/2018.

6. Зобов'язано відділ містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про видачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки з урахуванням обставин, встановлених у цій адміністративній справі.

7. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

8. Стягнуто на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності у приватній власності позивача є земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою вул.Снігурі, м.Нетішин, Хмельницька область, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

10. 27.08.2018 позивач звернувся до відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради з заявою про видачу будівельного паспорту забудови вищевказаної земельної ділянки.

11. Листом від 06.09.2018 №12/2018 відділ містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради повернув позивачу його документи.

12. Підставою для відмови у видачі будівельного паспорту слугувала невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, а саме: відповідно до плану зонування території міста Нетішин Хмельницької області, затвердженого рішенням 39 сесії Нетішинської міської ради VII скликання від 02.03.2018 №39/2295, зазначена земельна ділянка відноситься до зон перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3. Також цим листом відповідач повідомив позивача, що відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 27 Закону №3038-VI за наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

13. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі будівельного паспорта, позивач звернувся до суду з цим позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

14. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з неправомірності дій відповідача у спірних правовідносинах та наявності права у позивача на належну реалізацію ним можливості особисто здійснити забудову на своїй земельній ділянці.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

15. Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, Відділ містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

16. На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що вищевказана земельна ділянка відповідно до генерального плану міста Нетішин, затвердженого рішенням 22 сесії Нетішинської міської ради VII скликання від 23.12.2016 №22/1122 "Про затвердження містобудівної документації "Внесення змін до генерального плану м. Нетішин Хмельницької області" та плану зонування території міста Нетішин, затвердженого рішенням 39 сесії Нетішинської міської ради VII скликання від 02.03.2018 №39/2295 "Про затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Нетішин Хмельницької області", не передбачена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а відноситься до зон перспективних озеленених територій загального користування ПР-3 (Р-3), тому оскаржувана відмова Відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради у видачі ОСОБА_2 будівельного паспорту забудови земельної ділянки вчинена в межах повноважень і у спосіб передбачений чинним законодавством України.

17. Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводить правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Зазначає, що генеральний план міста та план зонування, на які посилається відповідач, були прийняті в період, коли земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 вже перебувала у його приватній власності, тому дії відповідача щодо обмеження права власності на використання належної йому земельної ділянки згідно її цільового призначення є протиправними.

18. Стверджує про необґрунтованість та несправедливість доводів апеляційної скарги, тому просить відмовити в її задоволенні.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

19. Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

20. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

21. Вирішуючи питання щодо правомірності дій відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради щодо відмови позивачу у видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, апеляційний суд приймає до уваги, що за приписами ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

22. Положеннями ст..13, 14, 22, 41 Конституції України встановлено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

23. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

24. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

25. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

26. Таким чином, Конституція України, як найвищий акт з нормами прямої дії, однозначно вказує на не припустимість допущення порушень, негативного впливу на законну реалізацію особою свого права такої власності, непорушність права, та забезпечення з боку держави відповідного захисту.

27. Крім того, ч. 1 ст. 375 ЦК України визначено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі і споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

28. Відповідно до частин 2, 3 статті 8 Закону №3038-VI планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

29. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

30. Згідно з частиною 4 статті 26 Закону №3038-VI право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

31. За змістом положень статті 27 Закону №3038-VI забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

32. Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

33. Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об'єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

34. Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

35. Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

36. Для використання уповноваженими органами містобудування та архітектури та іншими суб'єктами містобудування при вирішенні питань забудови присадибних, дачних і садових земельних ділянок призначений Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 №103 (далі - Порядок №103).

37. Пунктом 1.4 Порядку №103 передбачено, що розроблення будівельного паспорта в межах населених пунктів здійснюється відповідно до наявної містобудівної документації на місцевому рівні.

38. Згідно з пунктом 2.1 Порядку №103 видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об'єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об'єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

39. Відповідно до пункту 2.3 Порядку №103 уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

40. Пунктом 2.4 Порядку №103 передбачено, що пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

41. Підставою для повернення позивачу пакету документів для видачі будівельного паспорта слугувала невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а саме невідповідність плану зонування території міста Нетішин, оскільки вищевказана земельна ділянка відноситься до зон перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3.

42. Статтею 24 Закону №3038-VI передбачені особливості регулювання земельних відносин при здійсненні містобудівної діяльності.

43. Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №3038-VI зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій.

44. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

45. Згідно з частиною 4 статті 24 Закону №3038-VI зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території, забороняється.

46. Частинами 1, 3, 5 статті 20 Земельного кодексу України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

47. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою.

48. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

49. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності у приватній власності позивача знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

50. Віднесення за наведеним відповідачем рішенням Нетішинської міської ради сьомого скликання від 02.03.2018 року № 39/2295, земельної ділянки, яка набута позивачем у власність, до перспективних озеленених територій загального користування ПР-3 (Р-3) жодним чином не спростовує суті права позивача на належну реалізацію ним можливості особисто здійснити забудову на своїй земельній ділянці, на власний розсуд, яка за своїм цільовим призначенням відноситься саме до земель для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

51. З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в межах спірних правовідносин, позивач реалізовує своє право на земельну ділянку саме в межах її цільового призначення, та у спосіб, що встановлений законодавством.

52. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

53. Відповідно до Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (ст.1 Протоколу 1) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, й за змістом ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини: основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини у справі Стретч проти Сполученого Королівства" від 24 червня 2003 року самі по собі допущені органами влади порушення при передачі майна у власність особи не можуть бути безумовною підставою для повернення Цього майна державі, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого набувача майна.

54. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

55. Згідно з постановою Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі за № 6-92цс1 особу може бути позбавлена її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги мій інтересами суспільства та правами власника.

56. Таким чином, право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю закріплено та захищено Конституцією України та національним і міжнародним законодавством.

57. Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач, як власник земельної ділянки, за умови використання ним цієї земельної ділянки в межах її цільового призначення (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) не може бути обмежений у праві володіти, користуватися та розпоряджатися цією земельною ділянкою, в тому числі у праві на її забудову, через встановлення органом місцевого самоврядування нового (іншого) функціонального призначення території, на якій ця земельна ділянка розташована, тому дії відповідача щодо відмови у видачі будівельного паспорту є протиправними.

58. Також суд апеляційної інстанції вважає, суд першої інстанції вмотивовано дійшов висновку про обрання способу захисту прав позивача шляхом зобов'язання відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про видачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки з урахуванням обставин, встановлених у цій адміністративній справі.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

59. Відповідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

60. Колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та прийняв законне рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Відділу містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 лютого 2019 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.