Справа № 415/725/19
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

28 лютого 2019 року СєвєродонецькСправа № 415/725/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання неправомірними дій та зобов'язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області 29 січня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі - відповідач) з такими вимогами:

1) визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо ігнорування вимоги ОСОБА_1 у нарахуванні та виплати компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати з 22.07.2009 по 16.03.2015 відповідно до статті 625 ЦК України в розмірі трьох процентів річних від простроченої суми боргу 117787,79 грн неправомірними;

2) зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області виконати розрахунок та виплатити суму компенсації втрати частини пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з порушенням строків її виплати з 22.07.2009 по 16.03.2015 відповідно до статті 625 ЦК України в розмірі трьох процентів річних від простроченої суми боргу 117787,79 грн.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 01 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання неправомірними дій та зобов'язати вчинити певні дії передано до Луганського окружного адміністративного суду за підсудністю (арк. спр. 9).

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства з огляду на таке.

Як слідує з позовної заяви, рішенням Луганського окружного адміністративного суд від 16.07.2018 у справі № 812/1207/18, яке залишене без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області у виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням термінів її виплати з 22.07.2009 по 16.03.2015, оформлену листом від 19.04.2018 № 133/І-7; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням термінів її виплати з 22.07.2009 по 16.03.2015.

Вивченням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 встановлено, що відповідач мав грошове зобов'язання перед позивачем по виплаті пенсії у сумі 117787,79 грн, яка утворилася внаслідок перерахунків пенсії позивача за постановами Алчевського міського суду Луганської області від 01.10.2009 у справі № 2а-981/09 та від 12.09.2011 у справі № 2а-1746/2011, яке було виплачено з порушенням термінів його виплати. Внаслідок чого рішенням суду зобов'язано відповідача провести нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням термінів її виплати з 22.07.2009 по 16.03.2015.

Позивач 17.10.2018 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області із заявою виконати розрахунок та виплатити суму компенсації втрати частини пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з порушенням строків її виплати з 22.07.2009 по 16.03.2015 з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми боргу (117787,79 грн) відповідно до статті 625 ЦК України.

Через порушення відповідачем термінів виплати грошового зобов'язання, позивач вважає, що у нього виникло право на стягнення трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України від простроченої суми боргу 117787,79 грн.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статі 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб'єкта владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватись відповідним суб'єктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин, до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України. У цій статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов'язань.

За змістом статей 524, 533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов'язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов'язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

З огляду на вищевикладене справа про застосування відповідно до статті 625 ЦК України заходів відповідальності за порушення грошового зобов'язання, підтвердженого чинним судовим рішенням, навіть якщо учасником цього зобов'язання є суб'єкт владних повноважень, розглядається залежно від суб'єктного складу у порядку цивільного чи господарського судочинства.

Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 73469624).

Оскільки між позивачем та відповідачем виник спір про застосування заходів відповідальності відповідно до статті 625 ЦК України, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 слід вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 4, 5, 19, 170, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання неправомірними дій та зобов'язати вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачу право звернутися з даним позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяК.О. Пляшкова