Справа № 815/5032/15
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/5032/15

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Осіпова Ю.В.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року, прийняту в порядку письмового провадження в м. Одесі по справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

14.03.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 надала апеляційну скаргу. На думку апелянта, судом порушено вимоги процесуального законодавства України, що є підставою для скасування ухвали про відмову в задоволенні заяви та постановлення нової ухвали, якою визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист у справі №815/5032/15 від 02.10.2015 року.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 року адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області до ОСОБА_1 задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області (, місцезнаходження: 67700, Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Кірова, 28) на р/р 027, ООУ АТ "Ощадбанк", МФО 328845 заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1288,80 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят вісім гривень 80 коп.).

12.05.2016 року був виданий виконавчий лист.

14.03.2017 року за вхід.№7676/17 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відмовляючи в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, судом першої інстанції зазначено, що з заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів не вбачається жодних підстав передбачених КАС України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 259 КАС України (в редакції, діючої на момент розгляду справи в суді першої інстанції) суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

При цьому ч.4 ст. 259 КАС України (в редакції, діючої на момент розгляду справи в суді першої інстанції) суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом

Таким чином, підставами для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є випадки коли, по-перше, його було видано помилково, та, по-друге, обов'язок боржника відсутній повністю або частково - без конкретизації обставин, з якими може бути пов'язана така відсутність. Наявність чи відсутність обов'язку боржника в кожній конкретній справі повинна встановлюватись судом на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Кодекс адміністративного судочинства України не містить жодних обмежень у праві позивача на отримання в суді виконавчого листа в разі задоволення його позовної вимоги. Вимоги до виконавчого документа та строки пред'явлення виконавчого листа до примусового виконання також встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Процедура визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню застосовується у випадку коли виконавчий лист виданий помилково, або для запобігання стягнення з відповідача двічі суми, яку він вже сплатив, але таких обставин з матеріалів справи не вбачається, також заявник про це не зазначає в заяві.

Згідно ч.2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Аналогічні норми містять ст. 129-1 Конституції України та ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Крім того, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Шмелько проти України", в якій наголошено, що право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне рішення, яке має обов'язкову силу не виконувалось на шкоду однієї із сторін.

Дослідивши матеріали справи, заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи судова колегія не вбачає жодних обґрунтованих обставин, в тому числі зазначених вище, та які б давали можливість визнати виконавчий лист у справі таким, що не підлягає виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що постанова Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 року, якою стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1288,80 грн. судами вищих інстанцій скасована не була.

Таким чином, на сьогоднішній день продовжує існувати обов'язок боржника по виконанню рішення суду.

Судова колегія зазначає, що доводи викладені в апеляційній скарзі та в численних заявах ОСОБА_2 не містять підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Фактично ОСОБА_2 не погоджується з постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 року, якою задоволено позов Пенсійного фонду. Судова колегія зазначає, що у разі незгоди з судовим рішенням заявниця має право на оскарження судового рішення із зазначенням своїх доводів та обґрунтувань незгоди з прийнятим рішенням.

Судова колегія вважає, що не підлягають задоволенню численні заяви та клопотання апелянта надані до суду апеляційної інстанції (т.5 а.с.87-94), оскільки взагалі не стосуються питання визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та виходять за межі розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, якою якою відмовлено в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року - залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 28 лютого 2019 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов