Справа № 1340/6177/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1340/6177/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп'як О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання перерахувати пенсію,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови йому у перерахунку пенсії, виплати перерахованого та виплати пенсії в подальшому з врахуванням розміру 90% відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016 року;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити йому пенсію та виплачувати в подальшому з врахуванням розміру 90% грошового забезпечення з 01.01.2016 року;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення;

- стягнути судові витрати на його користь.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2003 року позивачу призначена пенсія за вислугу років, яку він отримував в розмірі 90% грошового забезпечення. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» відповідач в березні 2018 року здійснив перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 року, внаслідок чого розмір пенсії останнього зменшено з 90% до 70% грошового забезпечення. Вважає такі дії протиправними, адже з 18.03.2003 року йому призначено пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Даною ухвалою запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву та докази, якщо такі є у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали.

25 січня 2019 року представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на адміністративний позов. У задоволенні позову просить відмовити з наступних підстав. За матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 призначена та виплачувалась пенсія за вислугу років відповідно до Закону 2262 в розмірі 90% грошового забезпечення. На момент передачі пенсійної справи Головному управлінню ПФУ у Львівській області основний розмір пенсії позивача становив - 90% з відповідних сум грошового забезпечення. Відповідачем на виконання пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року з урахуванням довідки від 23.03.2018 року № 91-16577, виданої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2018 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», скерованої Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України у Львівській області, позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року. Не може братися до уваги твердження позивача щодо заниження розміру пенсії з 90% грошового забезпечення до 70% з огляду на наступне. Відповідно до норм законодавства, чинного на момент перерахунку пенсії максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до I категорії - 100%, до II категорії - 95%.

30 січня 2019 року позивач через канцелярію суду подав відповідь на відзив. На спростування відзиву відповідача зазначив наступне. Пенсія позивачу призначена відповідно до Закону України № 2262 у 2002 році у розмірі 90% від грошового забезпечення при вислузі 35 років. Вважає зміну максимального розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення, що відбувся після призначення пенсії не є підставою для зменшення розміру призначеної пенсії під час проведення її перерахунку, адже процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Суд, дослідивши подані докази та з'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є пенсіонером внутрішніх справ з 2003 року та перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області, позивачу призначена пенсія за вислугу років в розмірі 90% грошового забезпечення.

Відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та обчислено її розмір виходячи з 70 % сум грошового забезпечення за посадою.

11.12.2018 року позивач звернувся із заявою до Головного управління ПФУ у Львівській області про перерахунок раніше призначеної пенсії. В обґрунтування заяви зазначив, що при перерахунку пенсії йому зменшено розмір грошового забезпечення з 90% до 70% , просив здійснити перерахунок пенсії та провести виплату перерахованого з 01.01.2016 року та в подальшому в розмірі 90% відповідного грошового забезпечення.

Листом від 18.12.2018 № 5140/Ш-20/07.05-06 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило ОСОБА_1 про те, що при проведенні перерахунку його пенсії з 01.01.2016 року на підставі довідки про грошове забезпечення. Грошове забезпечення відповідно до представленої довідки становить - 10712,47 грн. Позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки така виплачується з дотриманням вимог законодавства.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 04.07.2002 року № 51-IV, у частині другій статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цифри "85", "95" і "90" замінено відповідно цифрами "90", "100" і "95", а слова і цифри "до категорій 2 і 3" замінити словами і цифрою "до категорії 2".

В подальшому, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року № 1166-VII внесено зміни у ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно з якими цифри "80" замінено цифрами "70".

Таким чином суд зазначає, що Законами № 51-IV, № 3668-VІ та № 1166-VІІ були внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" щодо розміру відсотку грошового забезпечення з якого розраховується розмір пенсії.

Разом з тим призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків, а в подальшому 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначених пенсій, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення такої пенсії.

Відтак, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись та норма, яка визначає розмір грошового забезпечення у відсотках на момент призначення пенсії.

Аналогічну позицію щодо застосування норм права висловив Верховний Суд у постанові від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 (провадження № К/9901/849/17).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду.

З огляду на встановлені обставини суд приходить до висновку про те, що при перерахунку пенсії зміні підлягають складові грошового забезпечення, а не розмір пенсії у відсотковому відношенні до грошового забезпечення, встановлений при призначенні пенсії позивачу.

Щодо позовних вимог про зобов'язання виплачувати перераховану пенсію в подальшому, то такі до задоволення не підлягають оскільки стосуються захисту права наперед.

Враховуючи викладене суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині: визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у розмірі 90% відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016 року та зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію з врахуванням розміру 90% грошового забезпечення з 01.01.2016 року з врахуванням раніше виплачених сум.

Щодо посилання представника відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне. Позивачем не пропущено строк звернення до суду, оскільки відповідачем самостійно проведено перерахунок пенсії в квітні 2018 року з 01.01.2016 року, що підтверджується копією перерахунку пенсії.

З огляду на зазначене, суд вважає, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2016, з урахуванням вже сплачених сум, має визначатися та визначається безпосередньо Законом № 2262, отже підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності" і що відповідні суми доплати до пенсії за результатом проведення перерахунку слід вважати "майном" у значенні цього положення, оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат, яке до прийняття постанови КМУ № 103 від 21 лютого 2018 р. було передбачено Законом № 2262, отже, невиплата вказаних сум є втручанням у право позивача на мирне володіння майном.

Зазначена правова позиція, викладена в рішенні ЄСПЛ по справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.06.2014 (за заявою №68385/10 та №71378/10), згідно якої, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинним Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, шляхом подання звіту суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлюючи строк для подання звіту, суд повинен враховувати особливості покладених обов'язків згідно з судовим рішенням та можливості суб'єкта владних повноважень їх виконати.

Позивач не зазначив жодних обставин, які б вказували, що відповідач уникатиме виконання рішення.

Таким чином, суд вважає необґрунтованим клопотання позивача щодо здійснення контролю за виконанням судового рішення, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у розмірі 90% відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію з врахуванням розміру 90% грошового забезпечення з 01.01.2016 року з врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 704,80 грн. сплаченого судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 28.02.2019 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна