Справа № 2340/3561/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3561/18 Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Торг-2005" до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Союз-Торг-2005" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 27 червня 2018 року №, № та №.

В обґрунтування своєї позиції позивач зазначив, що вважає висновки акту перевірки та оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, оскільки він повідомив відповідача (на запит про надання документів), що відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року у справі №761/948/18, співробітниками СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві було проведено обшук, в тому числі, на офісі та за місцем проживання бухгалтера підприємства ОСОБА_2. та вилучено всі документи щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ "Союз-Торг-2005", тому товариство позбавлено можливості надати копії підтверджуючих документів, які запитувались податковим органом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року даний адміністративний - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 27 червня 2018 року № про збільшення товариству з обмеженою відповідальністю «Союз-Торг-2005» грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за податковим зобов'язанням на суму 50 576 гривень.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 27 червня 2018 року № про збільшення товариству з обмеженою відповідальністю «Союз-Торг-2005» грошового зобов'язання з податку на додану вартість за податковим зобов'язанням на 36 746 гривень та за штрафними санкціями на суму 9 186 гривень 50 копійок.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 27 червня 2018 року № про зменшення товариству з обмеженою відповідальністю «Союз-Торг-2005» розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 19 450 гривень.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позиція відповідача ґрунтується но тому, що на запит ГУ ДФС у Черкаській області про надання документів позивач повідомив, що відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/948/18 співробітниками СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві було проведено обшуки, у тому числі на офісі та за місцем проживання бухгалтера підприємства та вилучені всі документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «Союз-Торг-2005». Водночас, протокол виїмки документів ні під час надання вказаної відповіді, ні під час проведення перевірки надано не було, також не було надано протоколу обшуку на офісі та за місцем проживання бухгалтера підприємства ОСОБА_2. Тобто, підприємством не підтверджено факт вилучення первинних бухгалтерських документів ТОВ «Союз-Торг-2005» по взаємовідносинах з ТОВ «Вієн ЛТД» у липні 2015 року та з ТОВ «Меркурі Інновейшн» у червні - липні 2015 року.

Оскільки сторони до суду не з'явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Союз-Торг-2005" зареєстроване як юридична особа 22 грудня 2004 року, ідентифікаційний код 33283145 згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Головне управління ДФС у Черкаській області направило до ТОВ «Сою-Торг-2005» запит від 16 травня 2018 року №20940/23-00-14-0216 про надання документів бухгалтерського та податкового обліку, що безпосередньо стосуються фінансово-господарської діяльності за червень - липень 2015 року.

Листом позивача від 18 травня 2018 року №18/05 відповідача повідомлено, що відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року у справі №761/948/18 співробітниками СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві було проведено обшук, в тому числі на офісі та за місцем проживання бухгалтера підприємства ОСОБА_2. та вилучено всі документи фінансово-господарської діяльності ТОВ "Союз-Торг-2005". Тому товариство позбавлено можливості надати копії підтверджуючих документів, які запитуються.

На підставі наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 16 травня 2018 року №922, направлення на перевірку, виданого ГУ ДФС у Черкаській області від 17 травня 2018 року №863/23-00-14-0209, з 17 по 23 травня 2018 року посадовою особою ГУ ДФС у Черкаській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Союз-Торг-2005» з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за червень - липень 2015 року та податку на прибуток за 2105 рік по взаємовідносинах з ТОВ «Меркурі Інновейшн» за червень 2015 року, ТОВ «Вієн ЛТД» за липень 2015 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

Під час перевірки встановлено, що підприємством не надано до перевірки первинних документів, що використовуються в податковому та бухгалтерському обліку, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, передбачених Податковим кодексом для проведення перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за червень 2015 року по взаємовідносинах з ТОВ «Меркурі Інновейшн», за липень 2015 року по взаємовідносинах з ТОВ «Вієн ЛТД» та податку на прибуток за 2015 рік.

За наслідками перевірки складено акт від 31 травня 2018 року №221/23-00-14-0205/33283145 (далі - акт перевірки), в якому встановлено порушення:

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-ХІV, та п.п. 1.2 п. 1, п.п. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88, п. 9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №246, п. 6, п. 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318, Наказу Міністерства фінансів України від №897 "Про затвердження форми податкової декларації з податку на прибуток підприємств", в результаті чого занижено податок на прибуток за 2015 рік на суму 50576 грн.;

- п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-ХІV, п.п. 1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88, п.п.1 п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №966, у результаті чого занижено податок на додану вартість за липень 2015 року на суму 36746 грн; зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з ПДВ за червень 2015 на суму 46956 грн, за липень 2015 року на суму 19450 грн.

На підставі вказаного акту перевірки, Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 27 червня 2018 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 50 576,00 грн, в тому числі за основним платежем 50 576,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 27 червня 2018 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 45 932,50 грн, в тому числі за основним платежем 36 746,00 грн, за штрафними санкціями 9 186,50 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 27 червня 2018 року № про завищення від'ємного значення суми податку на додану вартість 19 450,00 грн.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що в періоді, який перевірявся податковим органом, позивач мав господарські правовідносини з ТОВ «Меркурі Інновейшн» та ТОВ «Вієн ЛТД».

Згідно пп.14.1.181 п. 14.1 статті 14 ПК України - податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1, п.198.2, п.198.3 статті 198 ПК України - право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 статті 198 ПК України - не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Згідно п. 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Відповідно до п. 201.10 статті 201 ПК України - податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Законом України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги), необхідні первинні документи (податкові накладні), оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до статті 1 вказаного Закону - первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно статті 9 Закону - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до приписів п.п. 14.1.36 п. 14.1 статті 14 ПК України - господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договором комісії, доручення та агентськими договорами.

З урахуванням наведених норм та наявних матеріалів справи суд дійшов висновку, що договори, видаткові і податкові накладні, рахунки є первинними документами, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між суб'єктами господарювання.

Згідно ч. 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством та на даних якого ґрунтується, зокрема, податкова звітність.

Відповідно до п. 44.1 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п. 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Разом з тим, відповідно до п. 85.9 статті 85 ПК України у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Таким чином, саме на контролюючий орган покладено обов'язок щодо звернення до правоохоронних органів для отримання копій таких документів або забезпечення доступу для їх перевірки.

Однак, положення вказаної норми ПК України не були дотримані відповідачем під час проведення перевірки суб'єкта господарювання - позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з протоколом обшуку від 24 січня 2018 року, складеним слідчим СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, всі первинні бухгалтерські документи ТОВ «Союз-Торг-2005» за період господарської діяльності 2015-2017 були вилучені.

Як зазначалося вище, позивач листом від 18 травня 2018 року №18/05 повідомив ГУ ДФС у Черкаській області про те, що первинні документи, які стосуються фінансово-господарської діяльності за червень - липень 2015 року не можуть бути надані у зв'язку з їх вилученням за протоколом обшуку.

Отже, станом на момент проведення позапланової документальної виїзної перевірки позивача його первинна документація по взаємовідносинам з контрагентами була відсутня у зв'язку із її вилученням слідчим органом.

Відповідачем доказів на підтвердження факту звернення до правоохоронних чи інших органів, якими було здійснено вилучення первинних фінансово - господарських документів у позивача з метою з'ясування питання щодо того, які саме документи було вилучено та отримання належним чином засвідчених копій відповідних документів, суду надано не було.

Отже, відповідачем не було вжито всіх передбачених ПК України заходів щодо отримання документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Вієн ЛТД» та ТОВ «Меркурі Інновейшн» та не враховано причини неможливості надання відповідних документів позивачем.

Висновки відповідача ґрунтуються лише на припущеннях, а не аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, на підставі первинних документів, які податковим органом взагалі не досліджувались у повному обсязі, тому висновок про порушення податкового законодавства є передчасним.

Згідно з ч.ч.1,2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Жодного спростування даної інформації, викладеної судом в оскаржуваному рішенні, податковим органом в апеляційній скарзі не наведено, як і не обґрунтовано його незгоду із таким висновком, будь-яких інших доводів, відмінних від наведених в суді першої інстанції, відповідачем в апеляційній скарзі не зазначено, порушення суд норм права не доведено.

Враховуючи зазначене, необґрунтованими є висновки, викладені відповідачем в акті перевірки про порушення позивачем податкового законодавства.

Відтак, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 27 червня 2018 року №, № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, правомірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.