Справа № 482/2237/18
Суддя: Демінська О. І.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/2237/18
Номер провадження 2-а/482/1/2019

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2019 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Демінської О.І., за участю секретаря судового засідання Мозгової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2-ї роти 1-го батальйону УПП в Миколаївській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №605462 від 16.11.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

23.11.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського 2-ї роти 1-го батальйону УПП в Миколаївській області ОСОБА_2, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №605462 від 16.11.2018 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП поліцейським було зазначено у постанові серії НК №605462 від 16.11.2018 року, що позивач порушив пункт п.2.1. (г) ПДР України, а саме не надав для перевірки поліс обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

Постановою серії НК №605462 від 16.11.2018 року відповідач визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.126КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач вважає, що факт порушення позивачем ПДР України, який зазначений відповідачем у мотивувальній частині оскаржуваної постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, є надуманими та безпідставними, і тому, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

У судове засідання сторони не зявилися.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити.

Відповідач - поліцейський 2-ї роти 1-го батальйону УПП в Миколаївській області ОСОБА_2, надіслав до суду відзив на адміністративний позов, підписаний його представником ОСОБА_3, в якому зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки інспектор патрульної поліції врахував всі необхідні обставини при розгляді справи та винес постанову відповідно до вимог чинного законодавства України.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що у постанові серії НК №605462 від 16.11.2018 року поліцейським зазначено, що позивач порушив пункт п.2.1. (г) ПДР України, а саме не надав для перевірки поліс обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

Посадовою особою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст. 126 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 статті ст.126 КУпАП передбачає керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Тобто, водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки страховий поліс лише у випадках, передбачених законодавством.

Ці випадки чітко прописані в Законі України від 01 липня 2004 року «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 цього Закону - «Забезпечення обов'язковості страхування цивільно-правової відповідальності» встановлено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до п. 21.3 ст. 21 встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно до п. 21.4 ст. 21 встановлено, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Виходячи з наведеного, законодавець чітко розмежував процедуру передачі водійських документів і страхового полісу. Випадки, коли виникає обов'язок пред'являти поліс, відрізняють від випадків, коли виникає обов 'язок пред 'являти «посвідчення водія» та реєстраційні документи на транспортний засіб.

Тобто вимагання інспектором поліції полісу, в будь-яких інших випадках, крім вищезазначених незаконна.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість, в мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК №605462 від 16.11.2018 року відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення посадової особи про накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

При цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач на підтвердження своїх пояснень надав суду копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8639488 від 16.11.2018 року на автомобіль Фіат, реєстраційний номер НОМЕР_1, який діє до 16.11.2019 року. З копії оскаржуваної постанови вбачається, що в ній відсутні посилання на докази, на підставі яких була встановлена вина особи, також відповідач не надав суду таких доказів.

Таким чином, за відсутності об'єктивних, достовірних та допустимих доказів, які не зазначені в оскаржуваній постанові, спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також, судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

За таких обставин, перевіряючи оскаржувану постанову на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем односторонньо, неповно та не об'єктивно з'ясовано обставин справи про адміністративне правопорушення, а відтак вона прийняти з порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу ( групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення.

Крім того, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень до судового засідання не надано переконливих доказів правомірності свого рішення в частині призначеного адміністративного стягнення, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову, скасування постанови серії НК №605462 від 16.11.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним за ч. 1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень та закриття провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП, в зв'язку з відсутністю складу зазначеного в постанові адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 77, 243, 245, 246, 255, 286 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 2-ї роти 1-го батальйону УПП в Миколаївській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №605462 від 16.11.2018 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК №605462 від 16.11.2018 року, винесену поліцейським 2-ї роти 1-го батальйону УПП в Миколаївській області ОСОБА_2 (місцезнаходження: 54056, м.Миколаїв, вул..Новозаводська,1Б/1) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Пятого апеляційного адміністративного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 20.02.2019 року.

Суддя: О. І. Демінська