Справа № 804/4561/18
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2018 року Справа №804/4561/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кадникова Г.В., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
19 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області №325-13 від 25.06.2016 р. про визначення суми податкового зобовязання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» за 2016 рік в сумі 25 000 грн. 00 коп.
06.08.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що справляння транспортного податку за 2016 рік на підставі положень статті 267 Податкового кодексу України не є правомірним та суперечить основним засадам податкового законодавства, що стосується необхідності надіслання (вручення) платнику податку податкового повідомлення-рішення за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року), а також щодо прийняття рішення місцевої ради про встановлення місцевих податків до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому підлягає застосуванню відповідний податок, а тому нарахування оскаржуваним рішенням суми грошового зобов'язання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб вважає незаконним. Щодо нарахування транспортного податку за 2016 рік зазначає, що автомобіль Lexus RX 350 2013 року випуску не є об'єктом оподаткування у 2016 році, оскільки середньо ринкова вартість транспортного засобу не перевищує розмір 750 мінімальних заробітних плат, що встановлюється законом на 1 січня податкового (звітного) року. З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
31.08.2018 року представникомДержавної податкової інспекції у Центральному районі м. Дніпро Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було подано до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано, на підставі та в межах чинного законодавства, у зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Стосовно доводів позивача щодо вартості транспортного засобу, яка є меншою 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2016 року відповідач зазначає, що повноваження щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу належать виключно Міністерству економічного розвитку і торгівлі України, а контролюючі органи лише використовують інформацію, надану відповідним органом. Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів. Відповідач зазначає, що посилання позивача на вартість транспортного засобу, що належить йому на праві власності, яка визначена в наданому звіті №0106-16/1 про проведенняоцінки вартості автомобіля є такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 являється власником транспортного засобу марки Lexus RX модель 350, 2013 року випуску, об'єм двигуна 3,5 куб. см, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серія САТ №166886.
25.07.2016 року ДПІ у Кіровському р-ні м. Дніпропетровська було прийнято податкове повідомлення-рішення №325-13, яким ОСОБА_1 було визначено грошове зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» за період за 2016 в сумі 25 000 грн.
Судом встановлено, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2016 року №941 Державну податкову інспекцію у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області перейменовано у Державну податкову інспекцію у Центральному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
01.01.2015 набрав чинності Закон України №71-VIII від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України) було введено новий податок - транспортний податок.
Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.
Згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України у редакції, що діяла у період з 01 січня по 31 грудня 2016 року, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
У відповідності зі статтею 10 ПК України транспортний податок належить до місцевих податків.
Положеннями підпунктів 12.3.2, 12.3.4. пункту 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.
Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Зміни до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, які діяли у період з 01 січня по 31 грудня 2016 року, були внесені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року №909-VIII.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення з збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року №909-VIII в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Отже, Законом України №909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, з 01.01.2016 платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п'яти років, середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378 грн. (стаття 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік»), а тому 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 року складали 1 033500 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньо ринкова вартість яких становить понад 1033500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України).

Методика визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 (далі - Методика), відповідно до положень пункту 2 якої (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) середньо ринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403 (Офіційний вісник України, 2013 р., №44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньо ринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн ціна нового транспортного засобу в Україні; Г коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку №403).

Згідно пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс;тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація.

Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінеконом розвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньо ринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Мінеконом розвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньо ринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов'язок щодо визначення середньо ринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінеконом розвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінеконом розвитку інформація про автомобіль позивача.

Позивачем разом з позовною заявою було надано суду Звіт №0106-16/1 про проведення оцінки вартості автомобіля LEXUSRX350, державний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску, VIN 2T2BK1BA6DC217848, колір чорний, тип КТС легковий-універсал-В від 01.06.2016 року. Розрахунок середньої ринкової ціни транспортного засобу базувався на ціні нового транспортного засобу з урахуванням функціонального зносу та строку експлуатації транспортного засобу. Згідно із даним Звітом, середня ринкова вартість даного транспортного засобу становить 983 855,00 грн., що є меншим, ніж розмір 750 мінімальних заробітних плат, що станом на 2016 рік становить 1 033 500 грн.

В свою чергу відповідач разом із відзивом на адміністративний позов надав до суду Витяг з інформаційної системи ДФС України щодо обєкту оподаткування позивача, в якому не було посилань на визначену центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку середньо ринкову вартість транспортного засобу.

Таким чином, суд доходить висновку, що автомобіль позивача марки LEXUS, модель RX350, тип загальний легковий універсал-В, номер шасі 2T2BK1BA6DC217848, об'єм двигуна 3 456 куб.см., рік випуску 2013 рік не є об'єктом оподаткування в розумінні п. п. 267.2.1. п. 267.2ст. 267 Податкового кодексу України.

З огляду на зазначене, суд вважає, що підстав для нарахування транспортного податку на вказаний автомобіль позивача у податкового органу не було.

Оскільки нарахування податкового зобов'язання податковим органом суд вважає необґрунтованими, податкове повідомлення-рішення №325-13 від25.07.2016 року про визначення суми податкового зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб», в розмірі 25000,00 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень,дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №325-13 від 25.07.2016 року про визначення суми податкового зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб», в розмірі 25000,00 грн. підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_2 при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду на загальну суму в розмірі 704, 80 грн., що документально підтверджується квитанцією №0.0.0.1 від 12.07.2018 року.

Враховуючи, що позовну заяву задоволено, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 704,80грн. підлягає стягненню з ГУ ДФС України у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (49600, м.Дніпро, вул.Старокозацька, буд.52 б, кв.12, РНОКПП НОМЕР_2) до Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (49380, м.Дніпро, вул.Княгині Ольги, буд.22, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №325-13 від 25.06.2016 року, винесене Державною податковою інспекцією у Центральному районі м.Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (49380, м.Дніпро, вул.Княгині Ольги, буд.22, ) про сплату транспортного податку ОСОБА_1 за 2016 рік.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (49380, м.Дніпро, вул.Княгині Ольги, буд.22, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 704грн.80коп. (сімсот чотири грн. 80коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова