Справа № 200/11996/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року справа №200/11996/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Компанієць І.Д.

Ястребової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя Смагар С.В.) від 12 грудня 2018 року у справі № 200/11996/18-а (дата складання повного тексту рішення 12 грудня 2018 року) за позовом ОСОБА_2 до Бахмутсько-Лиманського управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним дії, скасування рішення від 04 листопада 2016 року №59, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Бахмутсько-Лиманського управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії та скасування рішення №59 від 04 листопада 2016 року в частині відмови у призначенні пенсії за вислугу років; зобов'язання призначити та виплатити пенсію за вислугу років згідно п. «б» ст.13 та п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язання призначити та виплатити недоотриману пенсію за період з дати звернення з заявою від 28.10.2016 року про призначення пенсії за вислугою років згідно п. «б» ст.13 та п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до прийняття рішення по справі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначив, що судом не прийнято до уваги те, що у абз.2 пункту «а» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року. Враховуючи, що вона народилася 27.09.1966р., то розповсюджуються положення п «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Крім того, позивач не погоджується з доводами відповідача та позицією суду першої інстанції щодо відсутності страхового стажу передбаченого п. «б» ст. 13 п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» згідно до змін в редакції Закону України від 02.03.2015 року №231.

Відповідач, у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач є особою, яка перемістилась з тимчасово окупованої території, що підтверджено довідкою Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16.08.2016 року №.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до відповідача із заявою від 28 жовтня 2016 року про призначення/перерахунок пенсії за вислугу років згідно пункту «а» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На дату звернення до відповідач позивача досягла віку 50 років 1 місяць 1 день.

Для призначення пенсії за вислугу років були надані наступні документи: дублікат трудової книжки від 29.06.2016 року; диплом серія ИТ № 842021 від 29.06.1985 року; довідка № 41/06-34 від 17.10.2016 року за період роботи в Виробничому підрозділі «Станція Дебальцеве-Сортувальна» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» з 22.02.1996 року по 25.07.2014 року у якості чергового по залізничній станції Дебальцеве-Сортувальна (позакласна); довідка №40706-34 від 17.10.2016 року про період роботи в ВП «Станція Дебальцеве- Сортувальна» СП «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» з 07.08.1985 по теперішній час; довідка №46/03-3 від 27.10.2016 року про відсутність печатки та штампу виробничого підрозділу СП «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»; довідка про реорганізацію від 27.10.2016 року №399/ОСОБА_3; довідка №36/06-34 від 17.10.2016 року про простої залізничної станції Дебальцеве- Сортувальна з 26 липня 2014 року до 18.05.2015 року; довідка №39/06-34 від 17.10.2016 року про реорганізацію та подовження дії безстрокового трудового договору гр. ОСОБА_2 з 08.07.2016 року; довідка №38/06-34 від 17.10.2016 про зміну класності станції Дебальцеве-Сортувальна з 01.07.2016року; довідка №37/06-34 від 17.10.2016 про зміну інтенсивності руху поїздів по станції Дебальцеве-Сортувальна; акт №173 від 29.06.2016, копія наказу №170/ДС-ос від29.06.2016 про видачу дублікату трудової книжки черговому по залізничній станції ОСОБА_2.

Рішенням № 59 від 4 листопада 2016 року відповідачем було відмовлено в призначенні позивачеві пенсії за вислугу років згідно пункту «а» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку із недосягненням встановленого пенсійного віку. Також зазначено, що позивач право на пенсію за вислугу років набуде за досягненням необхідного пенсійного віку (51 рік 6 місяців), а саме з 28 березня 2018 року.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: а) робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар'єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи:для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п'ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону, а саме: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року;51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року;52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

Як встановлено судом, позивач народилась 27 вересня 1966 року, тобто у проміжок часу з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 рік, а тому, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що необхідною умовою для призначення пенсії за вислугу років до досягнення 55-річного віку, є досягнення позивачем віку 51 рік 6 місяців.

Враховуючи, що позивач на дату звернення з заявою про призначення пенсії не досягла встановленого нормами статті 55 Закону № 1788-ХІІ 55-річного вік, а також не досягла віку 51 рік та 6 місяців, який визначено абзацами третім - тринадцятим пункту "б"статті 13 цього Закону, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно прийнято рішення № 59 від 4 листопада 2016 року про відмову в призначенні позивачеві пенсії за вислугу років у зв'язку із недосягненням встановленого пенсійного віку.

Доводи апеляційної скарги у яких позивач не погоджується з доводами відповідача щодо відсутності у неї необхідного страхового стажу, колегією суддів не прийнято до уваги виходячи з наступного.

В матеріалах справи міститься надана відповідачем копія рішення №4 від 30.08.2018р. про відмову у призначенні позивачеві пенсії на підставі заяви від 30.05.2018р., у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Однак, наведене рішення не було предметом розгляду в суді першої інстанції. За приписами ч.5 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі № 200/11996/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі №200/11996/18-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 27 лютого 2019 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 28 лютого 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 27 лютого 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: І.Д. Компанієць

Л.В. Ястребова