Справа № 9901/935/18
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2019 року

Київ

справа №9901/935/18

адміністративне провадження №П/9901/935/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Ханової Р.Ф., Хохуляка В.В., Юрченко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Лопушенко О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представника відповідача Погребняка С.П.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, встановив:

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

29 листопада 2018 року ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5) звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовною заявою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - КДКП, Комісія) про визнання протиправним та скасування рішення від 26 вересня 2018 року №422зс-18 "Про відмову у задоволенні клопотання Генерального прокурора України Луценка Ю.В. щодо визнання начальника слідчого відділу управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності"; зобов'язання КДКП задовольнити клопотання Генерального прокурора України від 29 серпня 2018 року та визнати начальника слідчого відділу управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ДОВОДІВ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 зазначав, що оскаржуване рішення порушує гарантовані Конституцією України і Кодексом законів про працю України трудові права позивача, в зв'язку з чим воно підлягає скасуванню.

Всупереч вимог пункту 34 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийнятого Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року (далі - Положення), позивача не було повідомлено про дату та час засідання Комісії, на якому розглядалось та вирішувалось заявлене Генеральним прокурором України клопотання про визнання начальника слідчого відділу управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності, внаслідок чого останній був позбавлений свого встановленого в пункті 38 Положення права надавати пояснення, ставити запитання, висловлювати заперечення, заявляти клопотання і відводи, тобто захищати свої права та інтереси, а Комісією не дотримано принципів змагальності, відкритості і гласності (пункт 7 Положення).

Крім того інформація про розгляд вказаного клопотання відсутня й в порядку денному засідання Комісії на 26 вересня 2018 року, що розміщений на її офіційному веб-сайті.

Незважаючи на те, що в пункті 62 Положення закріплено, що Комісія не приймає рішень на підставі припущень, неперевіреної, недостовірної інформації, оскаржуване в даній справі рішення від 26 вересня 2018 року №422зс-18, виходячи зі змісту останнього, КДКП прийняла виключно на підставі таких припущень, тоді як клопотання Генерального прокурора України містить належні достатні та показові факти сумлінного і професійного виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків й з додержанням строків, передбачених пунктом 1 частини 3 статті 49 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697).

Рішення КДКП не містить жодних відомостей щодо притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності протягом шести місяців з моменту оголошення йому догани, як і інформації про порушення ОСОБА_2 законодавства та несумлінне й непрофесійне виконання службових обов'язків, а також обґрунтувань й мотивів, за яких Комісія прийшла до висновку про неможливість задоволення клопотання Генерального прокурора України.

Відповідач в письмовому відзиві від 18 грудня 2018 року №11/2/4-15434 вих-18 на позовну заяву просив залишити останню без задоволення та вказував, що, приймаючи оскаржуване рішення, Комісія прийшла до висновку, що клопотання Генерального прокурора України Луценка Ю.В. не є обґрунтованим та переконливим, зокрема, у ньому всупереч вимогам частини 3 статті 49 Закону №1697 не зазначено конкретних фактів, які свідчать про сумлінне й професійне здійснення прокурором Бугайцем А.В. своїх службових обов'язків, а також не подано доказів недопущення ОСОБА_2 порушення законодавства; не зрозуміло, яке безпосереднє відношення до діяльності особисто ОСОБА_2 мають факти задоволення Верховною Радою України подання про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (арешту) стосовно народного депутата України ОСОБА_10, накладення арешту на рухоме та нерухоме майно підозрюваних загальною вартістю понад 2,5 млрд грн. тощо.

Приймаючи оскаржуване рішення, Комісія виходила з того, що належним виконанням службових обов'язків є їх сумлінне та професійне виконання, яке має бути підтверджене доказами, які, в свою чергу, не зводяться до констатації лише факту належного і виконання службових обов'язків; сумлінним же є таке виконання службових обов'язків, при якому воно є втіленням чесності, порядності, старанності, ретельності, дбайливості, відповідальності, тощо, а професійним є фахове, кваліфіковане, вправне виконання службових обов'язків.

Комісія відповідно до діючого законодавства наділена дискреційними повноваженнями під час вирішення питання задоволення чи незадоволення клопотання керівника відповідного органу прокуратури про визнання прокурора таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності, і жоден інший суб'єкт чи орган, в тому числі суд, не може здійснювати втручання у здійснення суб'єктом владних повноважень своєї компетенції.

Виходячи зі змісту Закону №1697 та Положення, законодавцем визначено порядок повідомлення і виклику особи, щодо якої Комісією розглядається лише питання притягнення до дисциплінарної відповідальності у межах здійснення дисциплінарного провадження; при цьому ані вказаним Законом, ані Положенням не встановлено процедури повідомлення прокурора про час та місце проведення засідання Комісії, на якому буде розглядатись клопотання керівника відповідного органу прокуратури про визнання прокурора таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Крім того пункт 34 Положення покладає обов'язок на Комісію повідомити про засідання особу, щодо якої розглядається питання, а враховуючи особливості процедури розгляду клопотання керівника відповідного органу прокуратури про визнання прокурора таким, що не притягувався до дисциплінарної відповідальності, а також відсутність змагальності в цій процедурі, Комісія вважає, що особою, щодо якої має розглядатися питання, є особа, яка направила відповідне клопотання, а саме - керівник відповідного органу прокуратури.

Відтак згідно із чинним законодавством в межах процедури розгляду клопотання керівника органу прокуратури про визнання прокурора таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності, у прокурора, щодо якого внесено клопотання, відсутні будь-які права і обов'язки, зокрема, право надавати усні чи письмові пояснення, інші докази, які долучаються до матеріалів справи, або відмовитися від їх надання, ставити запитання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, відвід члену Комісії тощо, враховуючи, що прокурор у зазначеному провадженні не є його учасником.

Комісією ж при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано вимоги пункту 7 Положення щодо принципів її діяльності, а саме: верховенства права і законності, незалежності прокурорів і невтручання в прокурорську діяльність, колегіальності, відкритості і гласності, презумпції невинуватості, неупередженості та об'єктивності; зокрема засідання Комісії 26 вересня 2018 року, на якому розглядалось клопотання Генерального прокурора України Луценка Ю.В. від 29 серпня 2018 року про визнання ОСОБА_2 таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності, проведено відкрито, із застосуванням технічних засобів та онлайн відеотрансляцією, а рішення опубліковано на офіційному веб-сайті Комісії, який є загальнодоступним.

Позивач у відповіді від 09 січня 2019 року на відзив КДКП зазначав, що самим фактом внесення до КДКП вищевказаного клопотання керівник позивача підтвердив постійне удосконалення ним організації службової діяльності, про що свідчить високий показник проведення слідчих та процесуальних дій; неухилення від прийняття рішень та відповідальність за свої дії і рішення, що вбачається з регулярного санкціонування та підписання позивачем клопотань про проведення слідчих дій, заходів забезпечення кримінального провадження, повідомлення про підозри; виявлення ініціативи та творчих здібностей (розробка тактики та стратегії проведення досудового розслідування) і добросовісне, чесне та професійне виконання своїх обов'язків.

Стверджуючи про відсутність доказів того, що позивач не допускав порушення законодавства, відповідач, разом з тим, не навів і доказів зворотного, натомість в клопотанні Генерального прокурора України відсутні посилання на порушення ОСОБА_2 законодавства й таке твердження за підписом керівника органу, в якому працює позивач, і є підтвердженням недопущення ним порушення законодавства, а тому оскаржуване рішення Комісії цілком ґрунтується на припущеннях, є суб'єктивним та необґрунтованим, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Що ж до тверджень відповідача про відсутність у нього обов'язку повідомляти позивача про засідання Комісії, на якому розглядалось клопотання Генерального прокурора України щодо визнання ОСОБА_2 таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності, то, на думку позивача, в такому випадку слід було застосувати аналогію закону та врегулювати це питання на підставі загальних норм Закону №1697 та Положення щодо порядку підготовки та проведення засідань КДКП.

Крім того відповідач звужує стадії дисциплінарного провадження, вважаючи, що воно закінчується прийняттям рішення щодо прокурора про притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки питання дострокового визнання прокурора таким, що не притягувався до дисциплінарної відповідальності, на підставі відповідного клопотання керівника органу прокуратури також врегульовано нормами саме розділу VI Закону №1697 «Дисциплінарна відповідальність прокурора» та главою 5 розділу 4 Положення «Дисциплінарна відповідальність прокурорів».

ІІІ. КЛОПОТАННЯ СТОРІН ТА ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Відповідно до частини 4 статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановлено у статті 266 КАС України, згідно з пунктами 2 та 3 частини 1 якої її правила поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності дій, бездіяльності та актів, зокрема, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Адміністративні справи, зазначені у пунктах 1-3 частини першої цієї статті, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п'яти суддів (частина 2 статті 266 КАС України).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 листопада 2018 року визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду даної справи - Пасічник С.С. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Васильєва І.А., ОСОБА_9, Хохуляк В.В., Юрченко В.П.

Ухвалою від 30 листопада 2018 року Верховний Суд відкрив провадження в адміністративній справі, призначивши її розгляд в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження на 19 грудня 2018 року.

В судовому засіданні 19 грудня 2018 року оголошено перерву до 30 січня 2019 року в зв'язку із заявленням відповідачем клопотання й з метою надання позивачеві можливості ознайомитись із відзивом на позов та підготувати на нього відповідь.

В засіданні суду 30 січня 2019 року оголошувалась перерва до 20 лютого 2019 року, а в подальшому - до 27 лютого 2019 року у зв'язку із задоволенням відповідних клопотань учасників справи.

Позивач та його представник в судовому засіданні висловили свої доводи та міркування стовно обставин справи, які за своїм змістом є аналогічними тим, що вже були наведені в самій позовній заяві та відповіді на відзив, вимоги якої вони просили задовольнити.

Представник відповідача проти доводів та вимог позовної заяви заперечив, вважаючи їх безпідставними (з огляду на наведене у відзиві на позовну заяву), й просив відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову.

IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

На час виникнення спірних відносин ОСОБА_5 працював на посаді начальника слідчого відділу управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної Прокуратури України.

Рішенням КДКП від 20 грудня 2017 року №354дп-17 ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді догани.

Наказом Генерального прокурора України від 26 січня 2018 року №1дц до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

30 серпня 2018 року до Комісії надійшло клопотання Генерального прокурора України Луценка Ю.В. від 29 серпня 2018 року про визнання начальника слідчого відділу управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної Прокуратури України ОСОБА_2 таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що з часу притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_5 не допустив порушень законодавства, сумлінно і професійно здійснював свої службові обов'язки, суттєво активізував роботу очолюваного підрозділу.

Так, у першому півріччі 2018 року слідчими слідчого відділу під керівництвом ОСОБА_2 за результатами здійснення досудового розслідування та за процесуального керівництва прокурорів управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної Прокуратури України у низці складних, багатоепізодних кримінальних проваджень щодо протиправної злочинної організації колишнього Президента України ОСОБА_14 повідомлено про підозру 20 особам, у тому числі високопосадовцям, з яких дві вищі посадові особи міністерств і відомств, а також два керівники державних компаній, 16 осіб перебувають у розшуку.

Зокрема, Верховною Радою України задоволено у повному обсязі скероване Генеральною прокуратурою України подання про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (арешту) стосовно народного депутата України ОСОБА_10, який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 28, частиною 5 статті 191, частиною 4 статті 28, частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

З метою забезпечення відшкодування збитків, спричинених злочинними діями, а також забезпечення майбутніх цивільних позовів, накладено арешти на рухоме та нерухоме майно підозрюваних загальною вартістю понад 2,5 млрд грн.

Слідчими під керівництвом ОСОБА_2 виконано понад 240 слідчих та процесуальних дій, як то допити, огляди, обшуки, вилучення документів, скерування запитів про надання міжнародної правової допомоги тощо.

Крім того у березні 2018 року Печерський районний суд Києва задовольнив клопотання Генеральної Прокуратури України та надав дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування стосовно бізнесмена ОСОБА_15, якому повідомлено про підозру за частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 28, частиною 5 статті 191, частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 28, частиною 5 статті 191, частиною 4 статті 28, частиною 1 статті 366, частиною 4 статті 28, частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 28, частиною 3 статті 209, частиною 4 статті 28, частиною 3 статті 212, частиною 4 статті 28, частиною 2 статті 205 КК України.

На цей час в рамках здійснення досудового розслідування продовжують вживатись заходи щодо встановлення майна підозрюваних, їх близьких родичів та оточення, зокрема за кордоном, з метою накладення арешту на майно та відшкодування збитків, заподіяних злочинною діяльністю.

З часу притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_5 не допускав порушень законодавства, сумлінно й професійно здійснював свої службові обов'язки, а з моменту застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани минуло шість місяців.

Питання розгляду клопотання Генерального прокурора України Луценка Ю.В. щодо визнання начальника слідчого відділу управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності, було включено до порядку денного Комісії на 26 вересня 2018 року згідно з відповідним клопотанням її члена ОСОБА_16, який під час засідання оголосив зміст клопотання та висловив свою позицію щодо можливості його задоволення.

Рішенням КДКП від 26 вересня 2018 року №422зс-18 у визнанні начальника слідчого відділу управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності, відмовлено.

Як зазначено у вказаному рішенні, клопотання Генерального прокурора України Луценка Ю.В. не є обґрунтованим, переконливим, зокрема у ньому всупереч вимогам частини 3 статті 49 Закону №1697 не наведено конкретних фактів, які свідчать про сумлінне й професійне здійснення прокурором Бугайцем А.В. своїх службових обов'язків, а також відсутні докази того, що ОСОБА_5 не допускав порушення законодавства.

Також незрозуміло, яке безпосереднє відношення до діяльності особисто ОСОБА_2 мають факти задоволення Верховною Радою України подання про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (арешту) стосовно народного депутата України ОСОБА_10, накладення арешту на рухоме та нерухоме майно підозрюваних загальною вартістю понад 2,5 млрд грн. тощо.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА.

Частина 2 статті 19 Конституції України:

- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон №1697.

Розділом VI Закону №1697 врегульовано питання дисциплінарної відповідальності прокурора й частинами 1 - 3 статті 49 передбачено, що:

- на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури;

- прокурор протягом одного року з дня накладення на нього дисциплінарного стягнення вважається таким, який притягувався до дисциплінарної відповідальності, крім випадків, передбачених частиною 3 цієї статті;

- до закінчення річного строку прокурор, який не допустив порушення законодавства та сумлінно й професійно здійснював свої службові обов'язки, може бути визнаний таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності, за рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів на підставі клопотання керівника відповідного органу прокуратури, однак не раніш як: 1) через шість місяців із дня накладення дисциплінарного стягнення, передбаченого пунктом 1 частини 1 цієї статті; 2) після закінчення половини строку, визначеного Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів, - у разі накладення дисциплінарного стягнення, передбаченого пунктом 2 частини 1 цієї статті.

Частини 1 та 3 статті 73 (глава 3 розділу VIII «Прокурорське самоврядування та органи, що забезпечують діяльність прокуратури») Закону №1697:

- Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів є колегіальним органом, який відповідно до повноважень, передбачених цим Законом, визначає рівень фахової підготовки осіб, які виявили намір зайняти посаду прокурора, та вирішує питання щодо дисциплінарної відповідальності, переведення та звільнення прокурорів з посади;

- порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів визначається положенням, прийнятим всеукраїнською конференцією прокурорів.

Частина 1 статті 77 Закону №1697:

- Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів: 1) веде облік даних про кількість посад прокурорів, у тому числі вакантних та тимчасово вакантних; 2) проводить добір кандидатів на посаду прокурора в установленому цим Законом порядку; 3) бере участь у переведенні прокурорів; 4) розглядає дисциплінарні скарги про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснює дисциплінарне провадження; 5) за результатами дисциплінарного провадження і за наявності підстав, передбачених цим Законом, приймає рішення про накладення на прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної та місцевої прокуратури дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора; 6) здійснює інші повноваження, передбачені законом.

Частини 1, 2, 5 - 9 статті 78 Закону №1697:

- Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів обирає із свого складу з числа прокурорів таємним голосуванням голову комісії строком на три роки;

- голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів організовує її роботу та головує на її засіданнях, <…>, веде засідання комісії, <…>;

- засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводяться відкрито і гласно, крім випадків, установлених законом;

- голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів визначає дату, час і місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, перелік питань, що вносяться на засідання, і не пізніш як за п'ять днів до засідання повідомляє про це інших членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та забезпечує розміщення цих відомостей на її веб-сайті з урахуванням вимог, передбачених частиною 4 статті 45 цього Закону;

- рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від її загального складу, передбаченого цим Законом. Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів викладаються в письмовій формі;

- у рішенні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів зазначаються дата і місце його прийняття, члени комісії, які брали участь у засіданні, питання, що розглядалися, мотиви прийнятого рішення, а також порядок і строк оскарження рішення, в тому числі дозвіл особі, яка подала дисциплінарну скаргу, на оскарження рішення, якщо він наданий. Рішення підписується головуючим та членами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, які брали участь у засіданні. За наявності окремої думки, вона викладається у письмовій формі і додається до справи, про що головуючий повідомляє на засіданні, але зміст окремої думки виголошенню на засіданні не підлягає;

- рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів підлягає оприлюдненню на її веб-сайті у триденний строк з дня його прийняття, якщо інше не передбачено цим Законом.

Процедуру підготовки, розгляду питань та прийняття рішень КДКП, що віднесені Законом №1697 до її компетенції, а також інших питань організації діяльності Комісії, визначає Положення.

Пункт 7 розділу І Положення:

- діяльність Комісії ґрунтується на принципах верховенства права і законності, незалежності прокурорів і невтручання в прокурорську діяльність, колегіальності, відкритості і гласності, презумпції невинуватості, неупередженості та об'єктивності, змагальності.

Пункт 8 розділу І Положення:

- засідання Комісії проводяться відкрито, крім випадків, передбачених цим Положенням.

Пункт 10 розділу І Положення:

- Комісія інформує Генерального прокурора про дату, час і місце засідання, про питання, винесені на розгляд.

Пункт 11 розділу І Положення:

- Генеральний прокурор (його перший заступник та заступники), представник кадрового підрозділу, керівники регіональної та місцевої прокуратури мають право бути присутніми на засіданнях Комісії, вносити пропозиції та висловлювати думки з питань, що розглядаються.

Пункт 25 розділу ІІ Положення:

- голова Комісії: організовує та здійснює загальне керівництво роботою Комісії; визначає дату, час і місце проведення засідання Комісії та перелік питань, що вносяться на засідання; повідомляє про дату, час і місце засідання членів Комісії, Генерального прокурора, осіб (особу), щодо якої розглядається питання, та інших осіб (за необхідності); забезпечує розміщення відповідних відомостей на веб-сайті; веде засідання Комісії, головує на ньому; підписує рішення та протокол засідання Комісії; <…>; здійснює інші повноваження, визначені Законом №1697 та цим Положенням.

Порядок підготовки засідання комісії, розгляду матеріалів та прийняття рішень встановлено в розділі ІІІ Положення.

Пункт 34 розділу ІІІ Положення:

- особа, щодо якої має розглядатися питання, повідомляється письмово про дату, час і місце проведення засідання Комісії не пізніше як за 10 днів до дня проведення засідання Комісії в порядку, визначеному Законом.

Пункт 35 розділу ІІІ Положення:

- кожен з членів Комісії не пізніше ніж за 5 днів до засідання отримує інформацію про порядок денний та матеріали з питань, що розглядаються.

Пункт 38 розділу ІІІ Положення:

- прокурор та його представник мають право: надавати усні чи письмові пояснення, інші докази, які долучаються до матеріалів справи, або відмовитися від їх надання; ставити запитання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання; заявляти відвід члену Комісії.

Пункт 43 розділу ІІІ Положення:

- про питання, що підлягають розгляду на засіданні Комісії, голова Комісії не пізніше ніж за п'ять днів до його початку інформує інших членів Комісії та Генерального прокурора.

Пункт 62 розділу ІІІ Положення:

- Комісія не приймає рішень на підставі припущень, неперевіреної, недостовірної інформації.

Пункт 63 розділу ІІІ Положення:

- у рішенні Комісії зазначаються дата і місце його прийняття, члени комісії, які брали участь у засіданні, питання, що розглядалися, мотиви прийнятого рішення.

Пункт 64 розділу ІІІ Положення:

- рішення Комісії оголошується безпосередньо після його прийняття;

- рішення Комісії підлягає оприлюдненню на її веб-сайті протягом трьох днів з дня його прийняття.

Розділ IV Положення визначає особливості розгляду питань, віднесених до компетенції комісії й в главі 5 цього розділу врегульовано питання дисциплінарної відповідальності прокурорів.

Пункт 126 глави 5 розділу IV Положення:

- прокурор протягом одного року з дня накладення на нього дисциплінарного стягнення вважається таким, який притягувався до дисциплінарної відповідальності;

- до закінчення річного строку прокурор, який не допустив порушення законодавства, сумлінно й професійно здійснював свої службові обов'язки, може бути визнаний таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності, за рішенням Комісії на підставі клопотання керівника відповідного органу прокуратури, однак не раніш як:

1) через шість місяців із дня накладення дисциплінарного стягнення, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 49 Закону №1697;

2) після закінчення половини строку, визначеного Комісією, у разі накладення дисциплінарного стягнення, передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 49 Закону №1697.

Пункт 127 глави 5 розділу IV Положення:

- інформація про прийняття Комісією рішення про дострокове зняття дисциплінарного стягнення, накладеного на прокурора, направляється керівникові відповідного органу прокуратури та оприлюднюється шляхом розміщення на офіційному веб-порталі Комісії відповідного повідомлення.

Частини 1 та 2 статті 2 КАС України:

- завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень;

- у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

VI. ОЦІНКА СУДУ.

Суд, вивчивши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх належними і допустимими доказами, дійшов таких висновків.

Як вже вказувалось в цьому рішенні, питання дострокового визнання ОСОБА_2 таким, що не притягувався до дисциплінарної відповідальності, за відповідним клопотанням Генерального прокурора України від 29 серпня 2018 року розглядалось на засіданні КДКП 26 вересня 2018 року й за наслідками його розгляду прийнято рішення №422зс-18 про відмову в задоволенні цього клопотання.

Відповідно до частини 6 статті 78 Закону №1697, пунктів 10, 11 розділу І, пункту 25 розділу ІІ, пунктів 35, 43 розділу ІІІ Положення голова КДКП визначає дату, час і місце проведення засідання Комісії, перелік питань, що вносяться на засідання, і не пізніш як за п'ять днів до засідання повідомляє про це інших її членів, а також забезпечує розміщення цих відомостей на її веб-сайті; крім того про дату, час і місце засідання й питання, винесені на розгляд, Комісія не пізніше ніж за п'ять днів до засідання зобов'язана інформувати Генерального прокурора України, який має право бути присутнім на засіданнях Комісії, вносити пропозиції та висловлювати думки з питань, що розглядаються.

Водночас в пункті 25 розділу ІІ Положення передбачено, що голова Комісії повідомляє про дату, час і місце засідання також осіб (особу), щодо якої (яких) розглядається питання, а згідно з пунктом 34 розділу ІІІ Положення особа, щодо якої має розглядатися питання, повідомляється письмово про дату, час і місце проведення засідання Комісії не пізніше як за 10 днів до дня проведення засідання Комісії в порядку, визначеному Законом.

При цьому зазначені норми регулюють загальні питання діяльності Комісії, без будь-яких застережень щодо неможливості їх застосування під час особливих процедур, що віднесені до повноважень КДКП, а відтак вони підлягають застосуванню й під час розгляду спірного у даній справі питання - дострокового визнання прокурора таким, що не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Проте судом встановлено, що розміщений на офіційному веб-сайті Комісії порядок денний її засідання на 26 вересня 2018 року містить всього два питання: перше - про проведення співбесіди з кандидатами на посади прокурорів при проведенні конкурсу в порядку переведення до органу прокуратури вищого рівня; друге - про затвердження рейтингу кандидатів на вакантні посади прокурорів при проведенні конкурсу в порядку переведення до органу прокуратури вищого рівня.

Розгляд же клопотання Генерального прокурора України щодо визнання позивача таким, що не притягувався до дисциплінарної відповідальності, в зазначеному порядку денному відсутній та, як свідчить наявний у справі витяг з протоколу №50 засідання КДКП 26-27 вересня 2018 року, був включений до нього безпосередньо на самому засіданні за пропозицією члена Комісії ОСОБА_16

Також повідомлення про дату, час і місце проведення засідання Комісії останньою ані Генеральному прокурору України (який власне був ініціатором клопотання, що розглядалось 26 вересня 2018 року), ані ОСОБА_2 (якого розглядуване питання безпосередньо стосувалось) не надсилались.

Відтак при розгляді спірного у даній справі питання Комісією було допущено порушення процедури й фактично позбавлено позивача можливості дізнатись про час, дату і місце розгляду клопотання Генерального прокурора України, бути присутнім при його розгляді.

Водночас і Генеральний прокурор України не мав змоги внести пропозиції та висловити думки з приводу розглядуваного питання, ініціатором якого він був.

Також всупереч приписів частини 8 статті 78 Закону №1697, яка передбачає зазначення в рішенні Комісії мотивів його прийняття, та пункту 62 розділу ІІІ Положення, за змістом якого Комісія не приймає рішень на підставі припущень, неперевіреної, недостовірної інформації, оскаржуване рішення КДКП від 26 вересня 2018 року №422зс-18 не містить чітких, вагомих та конкретних мотивів, за яких відповідач прийшов до висновку про неможливість задоволення клопотання Генерального прокурора України про визнання ОСОБА_2 таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності, оскільки в ньому зазначені лише узагальнені посилання на необґрунтованість та непереконливість цього клопотання й неподання доказів недопущення ОСОБА_2 порушень законодавства.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 26 вересня 2018 року №422зс-18 "Про відмову у задоволенні клопотання Генерального прокурора України Луценка Ю.В. щодо визнання начальника слідчого відділу управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності" прийняте з порушенням вимог законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.

Що ж до позовної вимоги про зобов'язання КДКП задовольнити клопотання Генерального прокурора України від 29 серпня 2018 року та визнати начальника слідчого відділу управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності, то, як вже зазначалось в цьому рішенні, частиною 3 статті 49 Закону №1697 та пунктом 126 глави 5 розділу IV Положення розгляд і вирішення такого клопотання керівника органу прокуратури належить до повноважень КДКП.

Згідно з Рекомендацією Комітету міністрів Ради Європи №R(80)2 державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Таким чином, повноваження Комісії стосовно вирішення питання визнання прокурора за клопотанням керівника органу прокуратури таким, що не притягувався до дисциплінарної відповідальності, достроково є дискреційними та належать до виключної компетенції КДКП, як уповноваженого органу, який на постійній основі діє в системі органів прокуратури України.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права ОСОБА_2, Суд вважає за необхідне зобов'язати Комісію повторно розглянути клопотання Генерального прокурора України від 29 серпня 2018 року про визнання начальника слідчого відділу управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246, 255, 257, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 26 вересня 2018 року №422зс-18 "Про відмову у задоволенні клопотання Генерального прокурора України Луценка Ю.В. щодо визнання начальника слідчого відділу управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності".

Зобов'язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів повторно розглянути клопотання Генерального прокурора України від 29 серпня 2018 року про визнання начальника слідчого відділу управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 таким, який не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

- Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів (04050, м.Київ, вул.Мельникова, 81-б, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 41356563).

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник,

І.А. Васильєва,

Р.Ф. Ханова,

В.В. Хохуляк,

В.П. Юрченко,

Судді Верховного Суду