Справа № 263/14632/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року справа №263/14632/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Казначеєва Е.Г.

Компанієць І.Д.

при секретарі судового засідання Кобець О.А.

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Комітету самоорганізації населення «Західний» на ухвалу Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області (суддя Васильченко О.Г.) від 05 листопада 2018 року (повний текст рішення складено 05 листопада 2018 року) у справі №263/14632/18-а за позовом Комітету самоорганізації населення «Західний» до Маріупольської міської ради про скасування рішення №7/30-2619 від 25.04.2018 року «Про заходи щодо вдосконалення порядку надання населенню соціальної допомоги», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради про скасування рішення №7/30-2619 від 25.04.2018 року «Про заходи щодо вдосконалення порядку надання населенню соціальної допомоги».

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області (суддя Васильченко О.Г.) від 05 листопада 2018 року позовну заяву передано на розгляд Донецького окружного адміністративного суду на підставі ч.1 ст.20 КАС України, оскільки дана справа не підсудна місцевому загальному суду, як адміністративному.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить зупинити дію рішення Маріупольської міської ради №7/30-2619 від 25.04.2018 року «Про заходи щодо вдосконалення порядку надання населенню соціальної допомоги», скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити адміністративну справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги положення ч.1 ст.22 КАС України, за приписами якої місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті. Крім того, згідно ч.1 ст.25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідач, у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, просив розгляд справи проводити за його відсутністю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Порядок розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів врегульовано статтею 20 цього кодексу, відповідно до частини 1 якої місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: - оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; -уточнення списку виборців; - оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; - оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: - примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; - примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років".

За приписами частини 2 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради про скасування рішення №7/30-2619 від 25.04.2018 року «Про заходи щодо вдосконалення порядку надання населенню соціальної допомоги».

За таких обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що даний спір не підпадає під вичерпний перелік справ, визначений у частині 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому у відповідності до вимог частини 2 цієї статті підлягає розгляду Донецьким окружним адміністративним судом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно передано позовну заяву Комітету самоорганізації населення «Західний» до Маріупольської міської ради про скасування рішення №7/30-2619 від 25.04.2018 року «Про заходи щодо вдосконалення порядку надання населенню соціальної допомоги» до Донецького окружного адміністративного суду.

Частиною 1 статті 22 КАС України( на яку посилається позивач) визначено, що місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Тобто, наведеною нормою врегульовано інстанційна юрисдикція, яку не було порушено судом першої інстанції при прийнятті спірної ухвали.

Посилання позивача на положення частини1 статті 25 КАС України колегія суддів вважає безпідставним, оскільки наведеною нормою врегульовано порядок визначення територіальної підсудності, яку також не було порушено судом першої інстанції при прийнятті спірної ухвали.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комітету самоорганізації населення «Західний» на ухвалу Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05 листопада 2018 року у справі №263/14632/18-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05 листопада 2018 року у справі №263/14632/18-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 27 лютого 2019 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 28 лютого 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 27 лютого 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць