Справа № 497/1925/18
Суддя: Кодінцева С. В.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1925/18
Провадження № 2-а/497/2/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.

за участю секретаря судового засідання Ковтун О.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, третьої особи інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 про визнання дій інспектора поліції неправомірними, та скасування постанови, закриття провадження по справі,

В С Т А Н О В И В:

06.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищеназваним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 771239 від 30.10.2018 року, складену інспектором управління патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 (а.с.1, 9, 13).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що дії інспектора управління патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 неправомірні та незаконні. Він, позивач рухаючись на транспортному засобі марки DAF 95XF480, державний номер НОМЕР_1 з причепом марки SCHMITZ, МОДЕЛЬ SKO, державний номер НОМЕР_2, 30.10.2018 року о 23:10 годині по автодорозі М-07, на 160 км був зупинений інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП ОСОБА_3 з причини, що не працював передній верхній габарит кабіни і не працювала підсвітка номеру на пів причепі, а також в звязку з відсутністю документів на вантаж. Разом з тим, після зупинки, він позивач надав для перевірки документи, та накладну на вантаж, і було зясовано, що підсвітка номеру працювала, верхній лівий габарит кабіни працював, але не так ярко світив. Надалі поліцейський обстежуючи транспортний засіб вказав на відсутність бризговика.

Усі пояснення до уваги не приймав, навіть те, що в цей день він, позивач переоформлював транспортний засіб на своє імя, отримував свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, в звязку з чим уповноваженим працівником ТСЦ 0742, та експертом автомобіль був повністю перевірений, та жодних зауважень до технічного стану транспортного засобу не виникало. Однак, поліцейський не слухав жодних пояснень, та склав протокол.

Ухвалою судді від 07.11.2018 року було залишено адміністративний позов ОСОБА_1 без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду позивачем надано 12.11.2018 року та 14.11.2018 року адміністративний позов з уточненням позовних вимог, який судом приймається до розгляду.

Ухвалою суду від 15.11.2018 року відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд на 30.11.2018 року о 13:00 годині.

30.11.2018 року судовий розгляд по справі знято з розгляду у звязку з відрядженням судді та повторно призначено на 17.01.2019 року о 13:00 годині.

В судових засіданнях 17 січня 2019 року та 27.02.2019 року позивач позов підтримав та зазначив, що постанова від 30.10.2018 року винесена інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_2є незаконною та винесена з грубим порушенням процесуального законодавства.

Позивач стверджував, що інспектор поліції зупинив його транспортний засіб та зясовував куди він, позивач їде та що везе. На що він надав накладну на картоплю. Надалі інспектор обстежував його транспортний засіб, та зухвало чіплявся до нього, намагаючись найти якісь несправності. При цьому, поліцейський мав намір арештувати і затримати його транспортний засіб, вважав, що не працюють габарити, однак в автомобілі все працювало. Потім вказав на відсутність одного грязезахисного бризговика на напівпричепі, він навіть не передбачений заводом виробником, оскільки на цьому місці облаштований металевий короб для інструментів, вогнегасника, та мастильної системи.

Він позивач стверджував і пояснював поліцейському, що ним перевірялася справність транспортного засобу безпосередньо перед виїздом. В цей день, 30.10.2018 року він, позивач переоформлював транспортний засіб на своє імя, отримував свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, в звязку з чим уповноваженим працівником ТСЦ 0742, та експертом автомобіль був повністю перевірений, та жодних зауважень до технічного стану транспортного засобу не виникало. Більш того, транспортний засіб проходив технічний огляд як в 2018 року, так і в 2019 році, що підтверджується відповідними документами, та жодного разу не було вказано на відсутність грязезахисного бризговика, та що в цьому випадку заборонено експлуатацію транспортного засобу.

Те, що на час зупинення та складання постанови інспектором поліції, не достатньо ярко світили габарити, однак вони працювали, це могло статися по причині незадовільного стану дорожнього покриття та вибоїн на дорозі. Зазначає, що поліцейським не був допитаний свідок, який на момент складання постанови був присутній в транспортному засобі та поліцейським жодним належним доказом не підтверджено обставин по справі. Навіть якщо під час дороги, і перестали працювати світлові прибори, оскільки дорога дуже погана, то йому мав би поліцейський надати можливість усунути несправності та недоліки. Поліцейський навіть не дозволив прибрати транспортний засіб на узбіччя, що могло зашкодити безпечному руху інших транспортних засобів. Вказаний поліцейським недолік був виправлений на місці зупинки, однак лише після приїзду оперативної групи, йому позивачу дозволили рухатися далі.

Представник відповідача та третя особа про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином (а.с.16-17, 43), у судове засідання не прибули, однак на адресу суду надіслали відзив на позовну заяву.

З відзиву слідує, що постанова Інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП ОСОБА_3 винесена за вчинення позивачем адміністративного правопорушення ч.ч.1,6 ст.21 КУпАП.

Так, по твердженню відповідача, позивач порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

- п.п.2.9 - згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знаку або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

- 31.4.3 зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

31.4.7. Інші елементи конструкції:

е) відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики;

Пунктом 30.2 ПДР України встановлено, що на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Пунктом 30.2 ПДР України визначено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

З огляду на зазначені положення ПДР, відповідач стверджує, що відсутність бризговиків або грязезахисних фартухів може призвести до викиду бруду і каміння з-під коліс рухомого транспортного засобу. Таким чином, законодавством встановлено заборону керування транспортним засобом за відсутності бризговиків.

Відповідно до п.31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 ("ї"; "д" - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

Факт вчиненого позивачем адміністративного правопорушення на місці його зупинки транспортного засобу, по твердженню відповідача не заперечувалося самим позивачем та підтверджується відео-фіксацією події з нагрудного відео-реєстратора працівника поліції. При цьому, позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах щодо надання пояснень відсутності номерного знаку у встановленому для нього місці та відсутності грязезахисного фартуху та бризговика на колесах керованого автомобіля.

З огляду на зазначене, відповідач вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП ОСОБА_2,30.10.2018 року винесено постанову НК № 771239 про накладення адміністративного стягнення відносно позивача у вигляді штрафу в розмірі 340.00 гривен за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 6 ст.121 КУпАП.

Зміст правопорушення викладено наступним чином «ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом DAF 95ХF480, номерний знак НОМЕР_3, напівпричепом SCHMITZ SKO 24, номерний знак НОМЕР_4, 30.10.2018 року 23 година 10 хвилин на а/д М-07 160 км рухався в темну пору доби з непрацюючим габаритним верхнім вогнем кабіни, а також в темну пору доби не освітлювався задній державний номерний знак, був відсутній гразезахисний пристрій на напівпречепі, чим порушив п.п.31.4.3.а, 31.4.7.е ПДР України».

По твердженню позивача, правовою підставою позову є порушення особою, що винесла постанову, положень ст.ст.258, 278, 279, 283 КУпАП, тобто порушення порядку провадження під час розгляду справи, та відсутність взагалі в його діях складу правопорушення.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 цього ж Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов'язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п.31.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 2.9 (в) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом … без номерного знаку або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) …

Згідно вимог ПДР України:

31. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання

31.1 Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

п.31.4 Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

п.31.4.3 Зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

п.31.4.7 Інші елементи конструкції:

е) відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики …

Пунктом 30.2 ПДР України встановлено, що на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Згідно ч.6 ст.121 КУпАП - керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знаку або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з цим, за наслідками судового розгляду було встановлено, що 30.08.2018 року позивач переоформлював транспортний засіб марки DAF модель 95XF480, 1988 року випуску, держаний номер НОМЕР_1 на своє імя, отримував свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СХІ №295025, в звязку з чим уповноваженим працівником ТСЦ 0742, та експертом автомобіль був повністю перевірений, та жодних зауважень до технічного стану транспортного засобу не виникало. Всі деталі, агрегати, світлові прибори були у справному стані.

Реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється на підставі Постанови КМУ від 07.09.1998 року №1388 про затвердження «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Пунктом 15 Порядку … визначено, що під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби (крім випадків реєстрації нових транспортних засобів, перереєстрації транспортних засобів) … підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах. За результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, робиться відповідна відмітка або складається акт огляду. Експертне дослідження транспортного засобу і реєстраційних документів на транспортний засіб (інших документів, які є підставою для реєстрації транспортного засобу) проводиться за заявою власника з метою визначення справжності ідентифікаційних номерів транспортного засобу і реєстраційних документів. Експертне дослідження проводиться фахівцями експертної служби МВС або судовими експертами державних спеціалізованих установ, які мають присвоєну в установленому Законом України "Про судову експертизу" порядку кваліфікацію судового експерта з правом проведення досліджень за відповідними експертними спеціальностями. За результатами дослідження складається висновок експертного дослідження, який додається до документів, що подаються для державної реєстрації. Установлення відповідності конструкції, перевірка за Єдиним державним реєстром транспортних засобів, автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, банком даних Генерального секретаріату Інтерполу, перевірка відомостей про обмеження відчуження за Державним реєстром обтяжень рухомого майна та відомостей про документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також про реєстрацію місця проживання за Єдиним державним демографічним реєстром, відомостей про особу за Єдиним реєстром боржників, дійсності довіреності за Єдиним реєстром довіреностей проводяться уповноваженими особами сервісного центру МВС.

Таким чином безпідставними є звинувачення інспектора поліції, що транспортний засіб мав несправності, які забороняють його експлуатацію

Більш того, транспортний засіб проходив технічний огляд як в 2018 року, так і в 2019 році, що підтверджується відповідними документами, дослідженими судом:

- протоколами №00629-00172-18, №00629-00173-18 від 06.02.2018 року перевірки стану технічного транспортного засобу DAF 95ХF480, номерний знак НОМЕР_3, напівпричепа SCHMITZ SKO 24, номерний знак НОМЕР_4 (а.с.45, 46),

- протоколами №00795-02305-19, №00795-02306-19 від 14.02.2019 року перевірки стану технічного транспортного засобу DAF 95ХF480, номерний знак НОМЕР_3, напівпричепа SCHMITZ SKO 24, номерний знак НОМЕР_4 (а.с.49, 50).

За результати проведеного технічного огляду транспортні засоби після технічного контролю визнано технічно справними.

Жодного разу не було вказано на відсутність одного грязезахисного фартуха чи бризговика, та що в цьому випадку заборонено експлуатацію транспортного засобу.

Крім того, поліцейський стверджуючи про наявність адміністративного правопорушення з звязку з відсутністю одного грязезахисного бризговика, мав би пересвідчитися, чи передбачено заводом-виробником таке облаштування грязезахисним бризговиком транспортного засобу DAF 95ХF480, 1988 року випуску.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису в результаті відео-фіксації події з нагрудного відео-реєстратора працівника поліції, чітко вбачається, що номерний знак транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 освітлюється належним чином.

Усі габаритні вогні є працездатними. Щодо дублюючого верхнього габариту кабіни транспортного засобу, то з відео вбачається, що лівій світловий прибор є працюючим досить чітко і ярко, тоді як правий світловий прибор на відео взагалі не проглядається, так як закритий тілом особи, яка проводила відеозйомку, що позбавляє суд можливості пересвідчитися в його працездатності.

Посилання поліцейського на те, що у разі непрацездатності світлового показчика, що визначає даний транспортний засіб як «автопоїзд» забороняється його подальший рух, суд розцінює критично.

Так, пунктом 30.3 ПДР України передбачено, що на відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки: а) "Автопоїзд" - три ліхтарі оранжевого кольору, розташовані горизонтально над передньою частиною кабіни (кузова) з проміжками між ліхтарями від 150 до 300 мм - на вантажних автомобілях і колісних тракторах (класу 1.4 т і вище) з причепами, а також на зчленованих автобусах і тролейбусах;

Однак, з наданих суду протоколів перевірки технічного стану транспортних засобів, та долучених фотокарток даного транспортного засобу, слідує, що він в розумінні п.30.3 ПДР України не є автопоїздом, оскільки має виключно два верхніх габарити кабіни, і не підпадає під визначення поняття «автопоїзд».

Відповідно до п.3.15 Правил п. 31.5 Правил водій, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Оскільки транспортний засіб, яким керував позивач, продовжив свій рух за призначенням, не був затриманий та арештований, то ймовірно порушення, на які посилався інспектор поліції були взагалі відсутні.

Відповідно до п.31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Таким чином, судом встановлено, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 не мав по суті тих несправностей, які в силу положень пункту 31.4.7 ("ї"; "д" - у складі автопоїзда) ПДР України забороняли б подальший його рух.

Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП України, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд витребував у відповідача матеріали справи про адміністративне правопорушення у повному обсязі, або копію засвідчену належним чином, проте протягом тривалого розгляду справи, відповідач не спромігся виконати ухвалу суду.

Відеозапис, наданий суду як єдиний доказ, інкримінованого позивачу ОСОБА_1 правопорушення, суд розцінює критично, оскільки на відео зафіксовано огляд транспортного засобу поліцейським протягом декількох хвилин, який є досить поганої якості, з якого не вбачається тих порушень, на які посилається поліцейський. Тоді як все інше відео містить суперечку між позивачем та поліцейськими.

Посилання позивача, що поліцейським на місці зупинки мав бути складений протокол про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків, суд вважає безпідставним з огляду на наступне.

Частиною 4 статті 258 КУпАП визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст.121 КУпАП).

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. ч. 1, 6 ст.121 КУпАП.

Оскільки позивачем, було вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

В рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч.1 ст.276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч.ч.2, 4 ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, уповноважена законом посадова особа (ч.2 ст.222 КУпАП) винесла постанову по справі, за правопорушення, склад якого наразі оскаржується, в порядку визначеному законом (ч.4 ст.258 КУпАП) - за місцем вчинення в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Надані матеріали про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не місять доказів, які дозволяли встановити наявність усіх елементів складу адміністративного проступку в діях позивача, що позбавляло відповідача повноважень робити висновок про його винність у його вчиненні та приймати рішення, що оскаржуються в цьому провадженні. Наведені обставини зобов'язують суд скасувати оскаржувану постанову із закриттям відповідного провадження.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За правилом частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведене правило покладає обов'язок доведення правомірності свого рішення на суб'єкта владних повноважень, відповідно, в цій категорії судових справ діє презумпція вини відповідача суб'єкта владних повноважень, що може бути заперечено за допомогою відповідних та достатніх доказів, що в цій справі вчинено не було.

Отже, відповідачем були порушені принципи всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття посадових осіб відповідача, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, особи, яка притягається до відповідальності та інше), не було досліджено суть правопорушення та особу суб'єкта правопорушення.

Встановлені судом обставини надають суду підстави для висновку про обґрунтованість рішення про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі у зв'язку з недоведеністю вини позивача та невірним встановленням суб'єкта правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 293 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може скасувати постанову і закрити провадження.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст.7, 121, 222, 247, 251, 258, 280, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 5, 7, 9, 71-77, 90, 241-244, 246, 268, 271, 286 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, третьої особи інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 про визнання дій інспектора поліції неправомірними, скасування постановита закриття провадження у справі задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340.00 гривен по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 771239 від 30.10.2018 року, складену інспектором управління патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 - скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.В.Кодінцева