Справа № 192/557/17 (2-а/192/24/17)
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2019 року

Київ

справа №192/557/17 (2-а/192/24/17)

адміністративне провадження №К/9901/22473/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шарапи В.М.,

суддів - Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції

на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року (суддя Щербина Н.О.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року (судді Шлай А.В., Круговий О.О., Прокопчук Т.С.)

у справі за позовом ОСОБА_2

до інспектора патрульної поліції роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі лейтенанта поліції Жабської Олени Володимирівни

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА №086926 від 20 квітня 2017 року, винесену інспектором патрульної поліції роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі лейтенанта поліції Жабською О.В., про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року, яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року, адміністративний позов задоволено частково: визнано постанову інспектора Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенанта поліції Жабської Олени Володимирівни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАА№ 086926 від 20 квітня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП протиправною та скасовано; в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з відсутності достатніх доказів, які свідчать про вчинення позивачем правопорушення, у зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню. При цьому, суди дійшли висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки прийняття відповідного рішення про закриття провадження у справі відноситься до компетенції органів, які уповноважені законом на розгляд даної категорії справ про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції звернулося з касаційною скаргою, у якій просить скасувати зазначені рішення судів та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначив, що судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки відео файлам, наданим відповідачем. Також вказав, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Заперечень на касаційну скаргу від позивача не надходило.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою серії ЕАА №086926 від 20 квітня 2017 року, прийнятою інспектором патрульної поліції роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі лейтенанта поліції Жабською О.В., до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 20 квітня 2017 року о 12 годині 17 хвилин в м. Дніпро по вул. Б. Хмельницького, ОСОБА_2, керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ VITO, номерний знак НОМЕР_1, проїхав на заборонний червоний сигнал світлофору (правопорушення зафіксовано на відеокамеру поліцейського 4745), чим порушив вимоги п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху.

Вважаючи зазначену постанову незаконною, позивач звернувся із цим адміністративним позовом.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями частини другої статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил, зокрема, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України (у редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 245 КУпАП Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач, заперечуючи проти позову, не довів належними доказами факт вчинення ОСОБА_2 зазначеного вище адміністративного правопорушення.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що недоведеність факту проїзду ОСОБА_2 на заборонний сигнал світлофора виключає настання адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП. Тому, оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасована обґрунтовано.

Доводи відповідача про те, що надане відео доводить факт правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки суд апеляційної інстанції під час перегляду відеозапису з нагрудної відеокамери встановив, що автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, номерний знак НОМЕР_1, почав рух на перехресті на зелений сигнал світлофору, після чого був зупинений патрульними поліції.

Колегія суддів також не бере до уваги доводи Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції щодо ненадання позивачем жодних доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки у відповідності до положень частини другої статті 71 КАС України обов'язок (тягар) доказування у спорі покладається на відповідача як суб'єкта владних повноважень, який повинен надати докази, котрі свідчили б про правомірність його дій чи законність прийнятих рішень.

Відповідно до частин першої та другої статті 341 КАС України (у редакції, що діє з 15 грудня 2017 року), суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

2. Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич