Справа № 120/53/19-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 лютого 2019 р. Справа № 120/53/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Кулика В.В.

позивача та її представника: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача: Савелової М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1)

до: Управління Держпраці у Вінницькій області (21050, м. Вінниця, вул. Магістрацька, 37, )

про: визнання дій протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Вінницькій області, в якому просить: визнати протиправними дії посадових осіб Управління Держпраці у Вінницькій області та скасувати постанову про накладення штрафу №ВН 1983/11/АВ/П/ТД-ФС від 19.12.2018 і припис про усунення виявлених порушень №ВН 1983/11/АВ/П від 05.12.2018.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що інспектором перед початком проведення перевірки не було пред'явлено направлення на проведення інспекційного відвідування. При проведення відвідування та під час розгляду справи інспектор не повідомив жодної з підстав для проведення відвідування, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Крім того, позивач зазначає, що вона не допускала працівника ОСОБА_4 до роботи без належного оформлення та повідомлення органів ДФС, оскільки між ними відсутні трудові відносини. Також зазначає, що ОСОБА_4 маючи на меті відкрити власну справу та заробляти торгівлею продуктами або іншою справою, уклала з ФОП ОСОБА_1 договір оренди приміщення магазину в АДРЕСА_2. Однак, вказаний договір не був прийнятий до уваги посадовою особою Держпраці під час складення акту за результатами відвідування та прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідно до ухвали від 09.01.2019 про відкриття провадження у справі розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого заперечує проти задоволення адміністративного позову. Окремо зазначає, що підставою для винесення оскаржуваної постанови є встановлення факту, що працівник допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Також зазначає, що під час інспекційного відвідування інспекторам праці не надано підтверджуючих документів, які б свідчили про наявність чи відсутність трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Позивачем надано відповідь на відзив, згідно якої зазначає, що між позивачем та ОСОБА_4 фактичних трудових відносин встановлено не було. Також зазначає про відсутність будь-яких доказів, що саме позивач допустила ОСОБА_4 до роботи без укладення трудового договору, оскільки за адресою проведення інспекційного відвідування здійснює діяльність інший суб'єкт господарювання.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви та відповіді на відзив.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечила, посилаючись на обґрунтування відзиву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.12.2018 та 05.12.2018 року інспектором праці ОСОБА_5, за участю інспектора Онофрійчук Л.М. було проведене інспекційне відвідування щодо додержання законодавства про працю фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, і.п.н НОМЕР_1, зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 у приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_2

За результатами відвідування складено Акт № ВН 1983/11/АВ від 05.12.2018 року, в якому зафіксовано наступне:

на момент проведення інспекційного відвідування в магазині АДРЕСА_2 04.12.2018 о 12 год. 15 хв. за прилавком знаходилась ОСОБА_4, яка здійснювала реалізацію продовольчих товарів громадянам села, що було зафіксовано фотозйомкою.

З пояснень ОСОБА_4 встановлено, що вона проходить стажування з 02.12.2018 у ФОП ОСОБА_1 на посаді продавця. Трудовий договір між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на момент проведення перевірки не укладався.

З пояснень ФОП ОСОБА_1 свідчить, що вона взяла на роботу продавця з 01.12.2018, яка проходить стажування. ФОП ОСОБА_1повідомила, що протягом двох днів оформить ОСОБА_4 на роботу згідно чинного законодавства.

Також, відсутнє повідомлення про прийняття на роботу до ДФС з даним працівником.

На підставі вказаного акту винесено постанову про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 за абз.2 ч.2 ст. 265 КЗпП України, а саме за допущення працівника до роботи без належного оформлення та повідомлення органів ДФС у сумі 111690 грн. і припис про усунення виявлених порушень № ВН 1983/11/АВ/П від 05.12.2018 р.

У зв'язку із неоформленням трудових відносин належним чином працівник ОСОБА_4 не підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню відповідно до ст. 253 КЗпП України.

На підставі висновків акту перевірки посадовими особами у відношенні позивача складено припис №ВН1983/11/АВ/П, згідно якого ФОП ОСОБА_1 зобов'язано у визначені строки надати письмове повідомлення із долученням копій первинних документів за підписом уповноваженої особи об'єкта відвідування до Управління Держпраці у Вінницькій області.

В подальшому, за порушення законодавства про працю постановою №ВН 1983/11/АВ/П/ТД-ФС від 19.12.2018 на позивача накладено штраф в розмірі 111690 грн. Дана постанова одночасно являється предметом оскарження у даній справі.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом (ст. 43 Конституції України).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закон № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

У відповідності до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами пп.1 п. 3 Положення № 96 основними завданнями Держпраці є: реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пп. 6 п. 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.7 Положення №96).

В силу статті 4 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

У відповідності до статті 38 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-XII (далі - Закон № 2694-XII), державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Згідно ч. 6 ст. 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Згідно п. 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 295 (далі - Порядок № 295) державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Пунктом 11 Порядку № 295 визначено, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником (п. 20 Порядку № 295).

Аналіз викладених норм свідчить про те, що реалізація державного нагляду (контролю) у сфері дотримання законодавства про працю входить до основних завдань Держпраці та її територіальних органів. Державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється посадовими особами Держпраці у формі проведення інспекційних відвідувань. Під час здійснення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності службового посвідчення інспектори Держпраці мають право самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця та відбирати у працівників об'єкта відвідування пояснення з приводу законодавства про працю.

Матеріали справи свідчать, що посадовими особами Управління Держпраці у Вінницькій області 04.12.2018 здійснено інспекційне відвідування з питань перевірки дотримання ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю.

За результатами перевірки у відношенні позивача складено акт від 05.12.2018 згідно якого встановлено, що громадянка ОСОБА_4 допущена до виконання робіт без укладення письмового трудового договору та без повідомлення у встановленому порядку органів ДФС про прийом працівника на роботу.

Під час проведення інспекційного відвідування громадянка ОСОБА_4 знаходилась на робочому місці в магазині, де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та надала письмове пояснення про те, що проходить стажування у ФОП ОСОБА_1 з 02.12.2018 на посаді продавця. Трудовий договір між нею та ФОП ОСОБА_1 не укладався, заробітну плату станом на 04.12.2018 не отримувала.

Крім того, під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 також надала письмові пояснення про те, що взяла на роботу продавця з 01.12.2018, який проходить стажування. Згідно наданих письмових пояснень позивач зобов'язалась її оформити протягом двох днів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України (далі - КзпП України) трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Згідно ч. 3 ст. 24 КзпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, трудовий договір з фізичною особою повинен укладатись лише в письмовій формі з обов'язковим повідомленням центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Лише після дотримання вказаної процедури фізична особа може бути допущена до роботи.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Вінницького апеляційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 28.08.2018 у справі №802/1003/18-а

Відповідно до ст. 253 КЗпП України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідальність за порушення законодавства про працю встановлена ст. 265 КЗпП України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Отже, ст. 265 КЗпП України встановлює відповідальність, зокрема фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю без оформлення трудового договору.

Саме на підставі вказаної статті притягнуто позивача до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 111690 грн. згідно постанови від 19.12.2018 року № ВН 1983/11/АВ/П/ТД-ФС.

Відтак, доводи позивача щодо безпідставності притягнення її до відповідальності за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України є безпідставними, оскільки ст. 24 КЗпП України визначає порядок укладення трудового договору роботодавцем з працівником - фізичною особою, в свою чергу ст. 265 КЗпП України встановлює відповідальність за недотримання умов укладення трудового договору, зокрема фізичною особою-підприємцем з найманим працівником.

В судовому засіданні допитана під присягою в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що здійснювала підприємницьку діяльність в магазині, що належить ФОП ОСОБА_1 на підставі договору оренди, укладеного з позивачем 01.12.2018. Про те, що вона стажується її попросили написати інспектори Держпраці.

Однак, вказані доводи свідка ОСОБА_4 суд до уваги не приймає, оскільки договір оренди магазину, укладений між нею та позивачем, під час перевірки не надавався. Також, з матеріалів справи встановлено, що під час інспекційного відвідування позивач ОСОБА_1 надала власні письмові пояснення про те, що вона прийняла на роботу продавця з 01.12.2018, яка проходить стажування та зобов'язалась її оформити протягом двох днів. Під час судового засідання з'ясовано, що позивач оформила ОСОБА_4 на роботу продавцем в грудні 2018 року. При цьому фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 зареєструвалась 22.01.2019 року.

Крім того, згідно ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Отже, в разі зловживання своїми повноваженнями інспекторами Держпраці, Бойко Д.С. могла відмовитись від надання неправдивих свідчень проти себе.

Допитаний під присягою свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 здійснювала підприємницьку діяльність в магазині, що належить ФОП ОСОБА_1 Під час інспекційного відвідування його дружина ФОП ОСОБА_1 писала пояснення ті, що говорили їй інспектори. Які саме документи вона підписувала він не пам'ятає.

Вказані пояснення суд також до уваги не приймає, оскільки даний свідок є близькою особою - чоловіком ФОП ОСОБА_1 та суд розцінює його пояснення як спосіб уникнення позивача від відповідальності.

Одночасно суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_7, оскільки надані ним пояснення не впливають на фактичні обставини справи та вирішення справи по суті.

Допитані в якості свідків інспектори праці, які здійснювали інспекційне відвідування магазину ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 пояснили, що з 04.12.2018 по 05.12.2018 здійснювали інспекційне відвідування магазину ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_4 їм надала пояснення, аналогічні вказаним в акті перевірки та у письмових поясненнях, з яких вони встановили факт неоформлених трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а саме: відсутність укладеного трудового договору та повідомлення органів ДФС про прийняття на роботу найману особу. Також, свідки зазначили, що роз'яснили ОСОБА_4 про те, що вона може відмовитись від надання пояснень.

Вказані пояснення відповідають обставинам викладеним в акті перевірки та встановленим під час розгляду справи, а тому не викликають сумніву у їх достовірності, відтак суд приймає їх до уваги.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, ідент. номер НОМЕР_1) до Управління Держпраці у Вінницькій області (21050, м. Вінниця, вул. Магістрацька, 37, ) про визнання дій протиправними та скасування рішень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Альчук Максим Петрович