Справа № 2340/5093/18
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року справа № 2340/5093/18
м. Черкаси
Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаращенко В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України (п. 31 протоколу №115 від 16.11.2018) про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити позивачу одноразову грошову допомогу як інваліду ІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 та здійснити її виплату.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу 04.12.2017 при повторному огляді МСЕК встановлено ІІ групу інвалідності, у зв`язку із захворюванням пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач вважає, що має право на отримання грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок отриманого захворювання під час проходження військової служби, проте відповідач відмовив йому у призначенні одноразової грошової допомоги з підстав звернення до відповідача за сплином трьох місячного терміну після закінчення зборів.

У встановлений судом час, відповідачем не подано відзив на позов, тому суд з урахуванням ч. 6 ст. 162 КАС України вирішує справу за наявними матеріалами.

Від ІНФОРМАЦІЯ_2 у встановлений судом строк надійшов відзив на адміністративний позов, в якому останній не погодився з доводами позивача та просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, аргументуючи свою позицію тим, що оскільки позивачу встановлено інвалідність в понад 3-х місячний термін, після закінчення спеціальних зборів, то підстав для отримання однорозової грошової допомоги за п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Крім того відповідач вказує на постанову Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №750/5074/17, як на практику в спірних правовідносинах.

Керуючись положеннями ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд постановив ухвалу від 29.01.2019, із занесенням до протоколу судового засідання, про подальший розгляд справи без виклику учасників справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , як військовозобов`язаний призваний на спеціальні збори та брав участь з 13.02.1987 по 14.04.1987 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вказане підтверджується випискою з військового білета НОМЕР_1 , військовим квитком позивача та довідкою архіву штабу Київського військового округу від 24.10.1992 №51/3207.

З довідки управління соціального захисту населення Чигиринської районної державної адміністрації від 22.12.2017 №1583/04-05 вбачається, що позивач не отримував одноразову компенсацію при встановленні як ІІІ та ІІ групи інвалідності у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до заключення обласної СПЕЦ ВКК № 3107 від 18.06.1996, встановлено, що захворювання ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У відповідності до витягу з акту огляду МСЕК серії 2-18 АД №177501 від 14.08.1996, позивачеві вперше встановлена ІІІ група інвалідності (захворювання пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС).

Згідно довідки МСЕК серії 12 ААА №873966 від 04.12.2017 позивачу визначено ступінь втрати професійної здатності та встановлено ІІ групу інвалідності з причиною: захворювання, так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків на ЧАЕС.

16.11.2018 пунктом 31 протоколу №115 відповідачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з посиланням на пропуск 3-х місячного терміну.

Не погоджуючись з останнім позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані: Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992, №2232-XII (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), (далі - Закон №2232-XII), Законом України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991, №2011-XII (далі - Закон України №2011-XII) та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року (далі - Порядок №975).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992, №2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з пп. 4 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується, в тому числі, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно з п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, яка набрала чинності 24 січня 2014 року, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, право на отримання одноразової грошової допомоги, у розумінні Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та їх сімей», не пов`язується з часом та місцем звільнення з військової служби, а пов`язується із фактом та часом встановлення інвалідності військовослужбовцю, який звільнений з військової служби, яка настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, отриманих під час виконання обов`язків військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року (справа № 21-446а14) та від 21 квітня 2015 року(справа № 21-135а15).

Щодо посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 26.06.2018 по справі №750/5074/17 суд зазначає, що її висновки не можуть бути враховані під час розгляду справи, оскільки згідно вказаної постанови проаналізовано ч. 6 ст. 16 Закону в редакції з 01.01.2007 до 01.01.2014 згідно якої було прямо врегульовано питання щодо підстав виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям саме строкової військової служби.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивач як військовослужбовець, який отримав захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно з ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, висновки зроблені відповідачем, про те, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги набувається лише з моменту встановлення військовозобов`язаному інвалідності, за умови якщо вона встановлена не пізніше трьох місяців після закінчення зборів не беруться судом до уваги, в зв`язку з чим рішення Міністерства оборони України (п.31 протоколу №115 від 16.11.2018) про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІ групи, внаслідок отримання захворювання, що пов`язане з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вирішення питання про зобов`язання Міністерства оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, суд зазначає, що не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Такі дії суду виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

При цьому суд звертає увагу, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІ групи з тих самих підстав, за яких судом визнані протиправними дії відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі №750/5581/17.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України (п.31 протоколу №115 від 16.11.2018) про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІ групи, внаслідок отримання захворювання, що пов`язане з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 з урахування правової позиції викладеної в рішення суду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його підписання суддею.

Суддя В.В. Гаращенко