Справа № 200/1791/19-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 р. Справа№200/1791/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

секретар судового засідання Галустян Р.Г.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальні сплави» до Державної фіскальної служби України, ОСОБА_3 управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціальні сплави» (далі ТОВ «Спеціальні сплави») звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, зокрема, що подало до контролюючого органу податкову накладну з податку на додану вартість, між тим її реєстрацію було зупинено з пропозицією надати пояснення та копії документів. На пропозицію контролюючого органу надало і пояснення, і копії документів, якими підтверджується реальність здійснення господарських операцій по поданим податковим накладним. Між тим, відповідач прийняв рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, яке позивач вважав неправомірним, оскільки відповідачем необґрунтовано зупинено реєстрацію податкової накладної; при прийнятті рішення про відмову в реєстрації податкової накладної та при відпрацюванні «реєстрації податкових накладних» контролюючим органом, на думку позивача, невірно обрано спосіб реалізації покладених на нього нормами законодавства завдань та функцій (зокрема, функції податкового контролю); реалізація контролюючими органами механізму зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування знаходиться за межами правового поля (перш за все суперечить Конституції України); не було дотримано передбаченого алгоритму «блокування» та «розблокування» податкової накладної.

Вважаючи свої права порушеними, позивач з урахуванням уточнення позовних вимог просив:

- скасувати рішення комісії ОСОБА_3 управління ДФС у Донецькій області від 26.12.2018 року № 1035746/41602838 про відмову у реєстрації податкової накладної від 21.11.2018 року № 5 платника податків ТОВ «Спеціальні сплави»;

- зобовязати ОСОБА_4 фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 21.11.2018 року № 5, виписану ТОВ «Спеціальні сплави».

Відповідач ОСОБА_5 управління ДФС у Донецькій області подав відзив на позовну заяву та письмові пояснення, в яких зазначав, зокрема, що підставою для зупинення податкової накладної позивача стала відповідність спірної податкової накладної Критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій товариства є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи складаються під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванню оброблення даних на підставі первинних документів складаються зведені облікові документи товариства.

Надані позивачем до контролюючого органу первинні бухгалтерські документи не підтверджували у повному обсязі вчинення господарської операції та настання обставин, з якими закон пов'язує виникнення податкових зобов'язань та права виписки податкових накладних у звязку з ненаданням документи складського обліку, розрахункових документів, банківських виписок.

Крім цього, згідно з інформацією, яка міститься в базах даних ДФС, статутний фонд підприємства - 2 тис. грн., основні фонди відсутні, кількість працюючих - 2 особи.

Тому відповідачем прийнято рішення про відмову в реєстрації вказаної податкової накладної. Причина відмови у реєстрації податкової накладної - ненадання платником податку копій документів, передбачених п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117, тобто надані копії документів не в повної мірі відповідають переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з нормами діючого законодавства ОСОБА_5 управління ДФС у Донецькій області не наділено повноваженнями щодо реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідачем ОСОБА_4 фіскальною службою України відзив на позовну заяву у встановлений строк подано не було.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позові. Пояснив, що позивача не віднесено до переліку ризикових платників податків. Податкова накладна позивачем була складена на дату відвантаження товару, і станом на день надіслання її відповідачу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних оплата за товар покупцем здійснена не була навіть частково, тому, відповідно, розрахункових документів чи банківських виписок в підтвердження оплати, про які зазначав відповідач, бути не могло. Просив задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечував та пояснив, що позивача не віднесено до переліку ризикових платників податків. Вважав, що оскаржене рішення про відмову у реєстрації податкових накладних винесено органом доходів і зборів обґрунтовано, тому скасуванню не підлягає.

Також пояснив, що комісії ОСОБА_3 управління ДФС у Донецькій області приймають рішення про реєстрацію або про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснює ОСОБА_4 фіскальна служба України, яка відповідно до пп. 14.1.60 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України веде цей Реєстр.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що ТОВ «Спеціальні сплави» перебуває на обліку в ОСОБА_3 управлінні Державної фіскальної служби у Донецькій області, є, зокрема платником податку на додану вартість з 01.11.2017 року (далі ПДВ).

Видами діяльності платника податків є: код КВЕД 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля.

Між позивачем як покупцем та товариством з обмеженою відповідальністю «Астор Трейд» як постачальником укладено договір поставки від 01.11.2018 року №01/11, відповідно до якого постачальник зобовязався передати у власність покупця товар, визначений в п. 1.2 договору, а покупець - прийняти та оплатити його на умовах даного Договору. Згідно з п. 1.2 договору номенклатура, кількість та вартість товару зазначаються в специфікаціях, які є невідємною частиною договору.

На підставі вказаного договору та заявки на поставку товару від 21.11.2018 року позивач придбав у ТОВ «Астор Трейд» цинк (чушка) у кількості 3402 кг.

В ході виконання договору оформлені наступні документи: видаткова накладна від 21.11.2018 року № РН-0001003 на загальну суму 272173,61 грн.; товарно-транспортна накладна від 21.11.2018 року № 000003; товарно-транспортної накладної від 21.11.2018 року №000003; податкова накладна від 21.11.2018 року № 1003, яка була виписана ТОВ «Астор Трейд» та зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних з реєстраційним номером № від 07.12.2018 року; специфікація від 21.11.2018 року №3; довіреність від 21.11.2018 року № 25; рахунок-фактури №СФ-0001003 від 21.11.2018 року №СФ-0001003; сертифікат якості від 21.11.2018 року №2387; картка рахунку бухгалтерського обліку 631 по контагенту ТОВ «Астор Трейд».

Придбаний на підставі вказаного договору товар цинк (чушка) позивач продав товариству з обмеженою відповідальністю «Харелектромет».

Так, між позивачем як постачальником та товариством з обмеженою відповідальністю «Харелектромет» як покупцем укладено договір поставки від 01.10.2018 року №0.10-18, відповідно до якого постачальник зобовязався поставити покупцю товар, а покупець - прийняти та оплатити товар, зазначений в специфікації, яка є невідємною частиною договору.

На підставі вказаного договору та заявки на поставку партії товару від 21.11.2018 року ТОВ «Харелектромет» отримало від позивача цинк (чушка) у кількості 3402 кг.

В ході виконання договору поставки оформлені наступні документи: специфікація від 21.11.2018 року № 2; видаткова накладна від 21.11.2018 року № РН-0000033 на загальну суму 306180 грн.; товарно-транспортна накладна від 21.11.2018 року №000001; рахунок фактури від 21.11.2018 року № СФ-0000039; довіреність ТОВ «Харелектромет» від 20.11.2018 року № 1005 (на отримання товару); довіреність ТОВ «Харелектромет» від 20.11.2018 року № 1005; картка рахунку бухгалтерського обліку 361 по контагенту ТОВ «Харелектромет».

По вказаній господарській операції позивач як платник податку під час здійснення поставки товару (на дату відвантаження товару) склав податкову накладну від 21.11.2018 року № 5.

11.12.2018 року вказана податкова накладна була надіслана відповідачу в електронному вигляді для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

12.12.2018 року по поданій позивачем податковій накладній контролюючим органом надіслано квитанцію №1 про зупинення реєстрації податкової накладної, в якій зазначалося, що накладна прийнята, однак її реєстрація зупинена відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України; податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Після отримання квитанцій №1 позивач до контролюючого органу подав письмові пояснення та копії документів в електронній формі засобами електронного зв'язку, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Так, в письмових поясненнях від 21.12.2018 року №5 щодо господарських відносин з ТОВ «Астор Трейд» та ТОВ «Харелектромет» позивач, зокрема звернув увагу на те, що підприємство з постачальником товару ще не розрахувалося, і покупець, який придбав товар у позивача, так само ще не розрахувався з позивачем, тому відсутні банківські документи на оплату ТОВ «Астор Трейд» та від ТОВ «Харелектромет». Також повідомив, що він не несе витрат по транспортуванню товару, оскільки ці витрати були оплачені ТОВ «Астор Трейд» та, відповідно, ТОВ «Харелектромет», що підтверджується товарно-транспортними накладними.

Одночасно позивач подав копії документів, що підтверджують реальність здійснення операцій по податковим накладним (всі первинні документи по операціям з ТОВ «Астор Трейд» та ТОВ «Харелектромет»), а також: договір логістичних послуг від 02.01.2018 року, що укладений між позивачем як замовником та фізичною особою-підприємцем як виконавцем послуг; договір оренди приміщення складу від 01.01.2018 року №1, що укладений між позивачем як орендарем та фізичною особою-підприємцем як орендодавцем, акт приймання-передачі орендованого приміщення від 01.01.2018 року до вказаного договору; інвентаризаційний опис запасів ТОВ «Спеціальні сплави» від 21.11.2018 року.

За результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків, комісією ОСОБА_3 управління ДФС у Донецькій області прийнято рішення від 26.12.2018 року № 1035746/41602838 про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (щодо податкової накладної від 21.11.2018 року № 5) через ненадання платником податків копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

28.12.2018 року позивач подав скаргу на вказане рішення, в якій зазначав, зокрема, що покупець ТОВ «Харелектромет» лише 12.12.2018 року оплатив 50000 грн. за товар платіжним дорученням №4345 і за ним є заборгованість в сумі 256180 грн. Копію банківської виписки додав до скарги. Також повідомив, що з ТОВ «Астор Трейд» ще не розрахувався. Звернув увагу, що розрахункових документів (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ, тощо) в даній операції не передбачено, оскільки розрахунки проводяться в безготівковій формі. До скарги додав письмові пояснення.

Рішенням комісії з питань розгляду скарги від 08.01.2019 року скаргу позивача на рішення контролюючого органу від 26.12.2018 року № 1035746/41602838 залишено без задоволення, а рішення без змін.

Судом також встановлено, що відповідно до виписки ПАТ «ПриватБанк» по рахунку 2763 UAН ТОВ «Харелектромет» 12.12.2018 року платіжним дорученням №4345 сплатило позивачу по укладеному договору частину коштів в розмірі 50000 грн.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктами 16.1.2 й 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов'язком є обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Розділ V Податкового кодексу України (ст.ст. 180-211) регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об'єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 цього Кодексу об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 вказаного Кодексу датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 вказаного Кодексу на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Для платників податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер, встановлені особливі терміни складання податкової накладної (пп. 201.4. ст. 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 14.1.60 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з абз. 1 п. 201.10 ст. 201 вказаного Кодексу при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Граничні строки реєстрації податкової накладної встановлені п. 201.10 ст. 201 вказаного Кодексу.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абз. 5 п.201.10 ст. 201 вказаного Кодексу.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 року № 117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; або

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Положення пунктів 6 та 7 Порядку є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов'язків контролюючих органів.

Разом з тим, реєстрація поданої позивачем податкової накладної зупинена (як зазначено в квитанції №1) через те, що «податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку».

Тобто, відповідачем засновано формулювання, яке пунктами 6 та 7 Порядку не передбачено.

Вказане свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкової накладної зупинено з підстав, які не передбачені законодавством.

Разом з тим дії відповідача щодо зупинення реєстрації податкової накладної не є предметом спору в даній справі.

Щодо подій які відбулися після зупинення реєстрації податкової накладної позивача

Відповідно до п.п. 12 та 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з ОСОБА_4 класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з п. 14 Порядку перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 15 вказаного Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з ОСОБА_4 класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 вказаного Порядку визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного звязку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з п.п. 18-20 вказаного Порядку письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 21 вказаного Порядку підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно з п. 22 Порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Відповідно до п. 23 Порядку таке рішення приймається комісією регіонального рівня протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку.

Як встановлено судом, 12.12.2018 року відбулося зупинення реєстрації податкової накладної позивача.

В квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної (квитанції №1) містилася пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Після отримання такої квитанції позивачем як платником податків в порядку, встановленому законодавством, до контролюючого органу подані письмові пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, і копії відповідних документів, які підтверджували реальність здійснення господарських операцій по податковій накладній.

Факт складання документів з порушенням вимог законодавства контролюючим органом не встановлено, що підтверджується оскарженим рішенням.

Між тим, за результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків, комісією контролюючого органу щодо поданих позивачем податкових накладних прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для прийняття такого рішення стало ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Разом з тим податкова накладна від 21.11.2018 року № 5 позивачем як платником податку складена на дату відвантаження товару, а не на дату зарахування коштів від покупця, що відповідало вимогам п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України.

Як на час складання позивачем податкової накладної, так і на час надіслання її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, що відбулося 11.12.2018 року, ні повна, ні часткова оплата за товар ні позивачем (за придбання товару), ні його контрагентом, що придбав у нього товар, проведена не була.

Отже, позивач не міг надати відповідачу документи, що підтверджують оплату за товар, оскільки їх на той час не існувало.

Про вказані обставини позивач зазначав відповідачу в письмових поясненнях.

Разом з тим, вказане залишилося поза увагою контролюючого органу, що призвело до неправомірного винесення оскарженого рішення.

Крім того, в разі, якщо контролюючий орган і вважав, що є обставини, які унеможливлювали реєстрацію податкової накладної позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних (зокрема, якщо подані не всі документи), це не давало йому права приймати рішення про відмову в реєстрації податкових накладних до закінчення строку, встановленого п. 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, до закінчення 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом яких платник податку має право подати до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 14 цього Порядку.

Адже, встановлений пунктом 23 Порядку строк для прийняття контролюючим органом рішення про відмову в реєстрації податкових накладних підлягає застосуванню з урахуванням строку, який пунктом 15 Порядку наданий платнику податків для реалізації його права.

Отже, в ході розгляду справи судом встановлено неправомірність зупинення податкової накладної позивача і протиправність подальшого винесення рішення про відмову у реєстрації вказаної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У звязку з наведеним оскаржене рішення про відмову у реєстрації податкової накладної позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних не можна вважати законними і обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягає скасуванню.

Посилання представника ОСОБА_3 управління ДФС у Донецькій області на інформацію, яка міститься у внутрішніх базах даних ДФС щодо статутного фонду підприємства, основних фондів та кількість працюючих, є неприйнятними, оскільки ці посилання не ґрунтуються на безпосередньому аналізі первинних документів, і, відповідно, в спірних правовідносинах не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Щодо позовних вимог про зобовязання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає повноваження суду при вирішенні справи, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобовязати субєкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенцію) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року в справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE, заява №28924/04) констатував: «50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обовязків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom, пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданій податковій накладній. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Згідно з п. 27 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 28 вказаного Порядку податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання такої події, як, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Аналогічні положення містяться в п. 19 Порядку виконання рішень суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, відповідно до якого податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї такої події, як, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

Як пояснив представник відповідача ОСОБА_3 управління ДФС у Донецькій області, комісії ОСОБА_3 управління ДФС у Донецькій області приймають рішення про реєстрацію або про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснює ОСОБА_4 фіскальна служба України, яка відповідно до пп. 14.1.60 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України веде цей Реєстр.

З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, виходячи з вимог п. 27 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, суд дійшов висновку про необхідність зобовязання відповідача ОСОБА_4 фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну позивача, що відповідно до вказаних норм Порядку субєктом владних повноважень має бути вчинено у день настання такої події як набрання законної сили даним судовим рішенням.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальні сплави» до Державної фіскальної служби України, ОСОБА_3 управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Скасувати рішення комісії ОСОБА_3 управління ДФС у Донецькій області від 26.12.2018 року № 1035746/41602838 про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобовязати ОСОБА_4 фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальні сплави» від 21.11.2018 року № 5.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальні сплави» (84410, Донецька обл., Лиманський р-н, с. Яцьківка, вул. Нова, 5, ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 1921 (одна тисяча девятсот двадцять одна) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальні сплави» (84410, Донецька обл., Лиманський р-н, с. Яцьківка, вул. Нова, 5, ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 1921 (одна тисяча девятсот двадцять одна) грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 01 березня 2019 року.

Суддя Логойда Т. В.