Справа № 320/5256/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Леонтович А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Справа № 320/5256/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Григоряна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року у справі

за позовом Міністерства аграрної політики та продовольства України

до приватного акціонерного товариства «Старокримський»,

Міністерства аграрної політики та продовольства України в

АР Крим,

Управління агропромислового розвитку

Кіровоградської районної державної адміністрації,

третя особа, яка не заявляє

самостійні вимоги

на предмет спору: Державна казначейська служба України,

про визнання бездіяльності протиправною

та визнання підстав відсутніми,

В С Т А Н О В И В :

Міністерство аграрної політики та продовольства України (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Старокримський» (далі - відповідач-1), Міністерства аграрної політики та продовольства України в АР Крим (далі - відповідач-2), Управління агропромислового розвитку Кіровоградської районної державної адміністрації (далі - відповідач-3), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Державна казначейська служба України, про:

- визнання відсутності законних підстав для стягнення на користь ПрАТ «Старокримський» бюджетних коштів з Державного бюджету України за бюджетною програмою КПКВ 2801350 «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників, ягідників та нагляд за ними» у сумі 4243651,52 грн. шляхом списання з відповідних рахунків Міністерства аграрної політики та продовольства України;

- визнання протиправною бездіяльності Міністерства аграрної політики та продовольства АРК щодо не спрямування на користь ПрАТ «Старокримський» бюджетних коштів на погашення кредиторської заборгованості за бюджетними зобов'язаннями за бюджетною програмою КПКВ 2801350 «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників, ягідників та нагляд за ними» у сумі 4243651,52 грн.;

- визнання протиправною бездіяльності Управління агропромислового розвитку Кіровської РДА щодо не спрямування на користь ПрАТ «Старокримський» бюджетних коштів на погашення кредиторської заборгованості за бюджетними зобов'язаннями за бюджетною програмою КПКВ 2801350 «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників, ягідників та нагляд за ними» у сумі 4243651,52 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти рішення про відкриття провадження у справі, посилаючись на те, що суб'єкт владних повноважень може бути позивачем в адміністративному суді, і що КАС України передбачено можливість відмови у відкритті провадження у справі лише, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а не якщо звернення з позовом взагалі не передбачено законодавством.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів даної справи, у провадженні Окружного адміністративного суду АРК перебувала адміністративна справа № 801/132/13-а за позовом приватного акціонерного товариства «Старокримський» до ГУ ДКС України в АР Крим, ДКС України, УДКС України в Кіровському районі АР Крим, Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства аграрної політики та продовольства України в АР Крим, третя особа - Управління агропромислового розвитку Кіровської районної державної адміністрації, про визнання протиправною бездіяльності та спонукання до виконання певних дій і стягнення коштів.

Постановою Окружного адміністративного суду АРК від 27.03.2013 р. у справі № 801/132/13-а, яка залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2013 р., позов задоволено частковою: стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідних рахунків Міністерства аграрної політики та продовольства України на користь ПрАТ «Старокримський» компенсацію здійснених в поточному бюджетному році витрат на проведення робіт із закладення насаджень, догляду за ними до вступу у плодоношення та придбання матеріалів, необхідних для таких робіт, будівництво водонакопичувальних басейнів та розкорчування площ непродуктивних багаторічних насаджень за бюджетною програмою 2801350 «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників та нагляд за ними» у розмірі 4243651,52 грн.

13.02.2014 р. Севастопольським апеляційним адміністративним судом виданий виконавчий лист по справі № 801/132/13-а про стягнення з рахунків Міністерства аграрної політики та продовольства України на користь ПрАТ «Старокримський» 4243651,52 грн.

У позовній заяві в даній адміністративній справі № 320/5256/18 позивач стверджує, що на виконання бюджетної програми підтримки розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними грошові кошти у розмірі 4243651,52 грн. ним спрямовані на відповідні рахунки Міністерства аграрної політики та продовольства України АР Крим ще у 2013 році, але Мінагрополітики АР Крим своїх обов'язків у процедурі виплати бюджетних коштів на виконання зазначеної програми не виконало, що призвело до невиплати ПрАТ «Старокримський» вказаної суми коштів, а у бюджеті на 2018 рік таких коштів не передбачено.

У зв'язку із зазначеним позивач звернувся до адміністративного суду з позовом у цій справі.

Судова колегія встановила, що відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що жодною нормою чинного законодавства Мінагрополітики не надано права на звернення до суду з таким позовом.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

У п. 5 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом.

Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 № 1119 (далі - Положення № 1119), Міністерство аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Отже, можливість звернення суб'єкта владних повноважень до суду адміністративної юрисдикції має бути пов'язана з виконанням ним владних управлінських функцій у межах повноважень та за умови, що право на таке звернення прямо передбачено законом.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.03.2018 р. по справі № 800/414/17 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, він є обов'язковим для апеляційного суду при розгляді даної справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що в п. 3 вказаного Положення № 1119 визначено коло повноважень Мінагрополітики, які воно реалізує відповідно до покладених на нього завдань і функцій, однак ані жодною нормою вказаного Положення, ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом не передбачено права Мінагрополітики звертатися до адміністративного суду з позовом про визнання відсутності законних підстав для стягнення на користь товариства бюджетних коштів, тим більше, які вже були присуджені на користь такого товариства відповідним судовим рішенням, та/або з позовом про визнання протиправною бездіяльності інших органів влади щодо не спрямування на користь товариства відповідних бюджетних коштів на погашення кредиторської заборгованості.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач не наділений повноваженням на звернення до суду з позовними вимогами, які заявлені ним у даній справі, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, є правовою підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

При цьому, судова колегія зазначає, що в постанові від 15.03.2018 р. по справі № 800/414/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто поняття стосується як спорів, що не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Тож, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що КАС України передбачено можливість відмови у відкритті провадження у справі лише, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а не якщо звернення з позовом взагалі не передбачено законодавством.

Твердження апелянта про те, що суб'єкт владних повноважень може бути позивачем в адміністративному суді, є необґрунтованими, оскільки, як зазначалося вище, КАС України (ч. 4 ст. 5, п. 5 ч. 1 ст. 19) чітко визначено, що дійсно суб'єкт владних повноважень може бути позивачем в адміністративному суді, але виключно у випадках, прямо встановлених законом.

При цьому, у рішенні ЄСПЛ від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довів.

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для відкриття провадження за позовом Мінагрополітики у цій справі і апелянт не довів наявності в нього повноваження на подачу даної позовної заяви.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у відповідності до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Міністерства аграрної політики та продовольства України підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року - без змін.

При цьому, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 27 лютого 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: