Справа № 826/16269/17
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 лютого 2019 року 14:16 № 826/16269/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В. при секретарі судового засідання Чуб Н.С.

за участі представників сторін:

від позивача - Усик М.Г.

від відповідача - Дубницька Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр»

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» (далі по тексу - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі по тексту - відповідач), в якому (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 20 грудня 2017 року) просить:

1. Визнати протиправними дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві стосовно проведення позапланової перевірки щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкти: «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва».

2. Визнати протиправним та скасувати припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 17 листопада 2017 року.

3. Визнати протиправним та скасувати припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 17 листопада 2017 року.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08 грудня 2017 року № 211 про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/16269/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 30 січня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перевірка проводилась на об'єкті будівництва із порушеннями вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». У частині встановлених порушень позивач зазначає, що експертним звітом від 29 квітня 2015 року №0131-2548-15/УЕБ за результатами розгляду проектної документації і зняття зауважень, експертами Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрекспертиза в будівництві» встановлено, що проектна документація на будівництво розроблена відповідно до вихідних даних на проектування. Крім того, позивач звертає увагу на наявність погодження проектної документації (щодо висотності будівлі) з Міністерством оборони України, Державним підприємством обслуговування повітряного руху України та Державною авіаційною службою України.

20 грудня 2017 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшло клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 17 листопада 2017 року та про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 17 листопада 2017 року і рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08 грудня 2017 року №211 про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково та забезпечено позов шляхом: зупинення дії припису Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 17 листопада 2017 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт щодо об'єкта будівництва «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва» до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі; зупинення дії рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08 грудня 2017 року № 211 про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва» до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі; у задоволенні решти клопотання - відмовлено.

30 січня 2018 року до Окружного адміністративного суду міста Києва відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому зазначає про відсутність процедурних порушень при проведенні перевірки та доведеність обставин, які вказують на порушення позивачем вимог чинного законодавства України у сфері містобудівної діяльності у частині розроблення проектної документації та ведення виконавчої документації. Зокрема, відповідач вказує, що позивач не спростував виявлені під час перевірки порушення, а тому спірні рішення є правомірними.

20 лютого 2018 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшло клопотання позивача про призначення будівельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2018 року клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи - задоволено, призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі №826/16269/17.

15 листопада 2018 року до Окружного адміністративного суду міста Києва супровідним листом від 14 листопада 2018 року від Центру судових експертиз надійшов Висновок судової будівельно-технічної експертизи №123/8 у справі №826/16269/17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 05 грудня 2018 року. Призначене судове засідання відкладалося до 29 січня 2019 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2019 року закрито підготовче провадження і призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19 лютого 2019 року.

У судовому засіданні 19 лютого 2019 року представник позивача адміністративний позов підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти адміністративного позову, із посиланням на дотримання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553, просила суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

30 жовтня 2017 року до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві надійшов лист Прокуратури міста Києва №04/2/4/1-301-17 від 27 жовтня 2017 року у якому зазначено таке: «Прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001093 від 18 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. … Прошу у найкоротший строк, але не пізніше 03 листопада 2017 року вжити заходи щодо державного архітектурно-будівельного контролю щодо дотримання забудовником станом на теперішній час вимог містобудівного законодавства під час будівництва комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру … .» (а.с.191-192, Т.1).

Наказом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 02 листопада 2017 року № 343 (далі - Наказ №343), відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року, на підставі звернення Прокуратури міста Києва, призначено позапланову перевірку на об'єкті будівництва: «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва» (далі - Об'єкт будівництва) (а.с. 193, Т.1).

03 листопада 2017 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві видано направлення для проведення перевірки на Об'єкті будівництва (а.с.194-195, Т.1).

У період з 06 листопада 2017 року по 17 листопада 2017 року проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на Об'єкті будівництва суб'єктами містобудування: Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» (замовник), Товариством з обмеженою відповідальністю «АК Інжиніринг» (підрядник), Товариством з обмеженою відповідальністю «Інститут сучасного проектування» (генеральний проектувальник), Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрекспкртиза в будівництві» (експертна організація), ОСОБА_4 (експерт), ОСОБА_5 (особа, яка здійснює авторський нагляд), ОСОБА_6 (особа, яка здійснює технічний нагляд).

17 листопада 2017 року за результатом перевірки складено Акт б/н, яким встановлено порушення ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», ч. 2 ст. 26, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 4.1 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», п. 7.6.8, п. 12.6.12 ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські будинки та споруди. Основні положення», табл. 7.5 п. 7.50 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень», п. 146 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №401, а саме:

1. Проектна документація розроблена Товариством з обмеженою відповідальністю «Інститут сучасного проектування» з порушеннями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та відхилення від вихідних даних: не виконано п. 2 Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 01 березня 2013 року № 2482/0/12/009-13 - відсоток озеленення становить 1,86%, повинен складати не менше 40%; не виконано п. 5 Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 01 березня 2013 року № 2482/0/12/009-13 - перед початком проектування III черги не запроектовано та не побудовано підземний паркінг; відстань від наземної автостоянки до громадської будівлі виставкового центру становить 15 м, повинна становити не менше 25 м; перед ліфтами з глибиною кабіни 2,1 м і більше ширина ліфтового холу становить 2,3 м, повинна складати не менше 2,5 м; розмір вбиралень для маломобільних груп населення становить (1,5м х 1,8м), повинен бути (1,65м х 1,8м).

2. Замовником будівництва Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» не погоджено проектну документацію в частині висотності з Міністерством оборони України, Державним підприємством обслуговування повітряного руху України та Державною авіаційною службою України.

17 листопада 2017 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві винесено припис про усунення порушення вимог законодавства, яким зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр», яким у термін до 18 грудня 2017 року усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у частині погодження проектної документації з Міністерством оборони України, Державним підприємством обслуговування повітряного руху України та Державною авіаційною службою України (а.с.206, Т.1) .

17 листопада 2017 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві винесено припис Товариству з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» про зупинення підготовчих та будівельних робіт, яким зобов'язано з 17 листопада 2017 року зупинити виконання будівельних робіт на об'єкті «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва» до усунення виявлених порушень у термін до 18 грудня 2017 року (а.с.204-205, Т.1).

На виконання вимог припису про усунення порушень від 17 листопада 2017 року, позивач направив запити про отримання дозволів на погодження висотності, а саме: директору Державного підприємства «Украерорух» (лист від 21 листопада 2017 року №442-17); - начальнику штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (лист від 28 листопада 2017 року №449-17); директору Державного підприємств «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (лист від 29 листопада 2017 року №451-17) для отримання погодження від Державної авіаційної служби України; директору Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Жуляни» (лист від 04 грудня 2017 року №454-17) для отримання погодження від Державної авіаційної служби України; - президенту Державного підприємства «Антонов» (лист від 05 грудня 2017 року №458-17) для отримання погодження від Державної авіаційної служби України.

Станом на 18 грудня 2017 року позивач отримав відповідь від начальника штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України від 12 грудня 2017 року №350/3/3105/пс про погодження розташування будівництва комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру за адресою: пр-т Броварський у Дніпровському районі м. Київ. Натомість, станом на вказану дану позивачу не надійшли відповіді на запити від Державної авіаційної служби України та Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

15 грудня 2017 року позивач листом №465-17 повідомив відповідачу про направлення зазначених запитів та про стан надходження відповідей на останні. З огляду на такі обставини, позивач просив продовжити строк на усунення порушень до отримання погоджень проектної документації в частині висотності та надання дозволу на продовження будівельних робіт на об'єкті будівництва ІІІ черги комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті 15.

Відповіді на вказаний лист позивачу не надано (докази зворотнього в матеріалах справи відсутні).

Листом №40-301-17/10510 від 12 грудня 2017 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України повідомила позивачу про те, що рішенням Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08 грудня 2017 року № 211 анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва» (а.с.218, Т.1).

Не погоджуючись з діями по проведенню перевірки, вважаючи протиправними приписи від 17 листопада 2017 року та рішення від 08 грудня 2017 року № 211, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності полягає, зокрема, у державному архітектурно-будівельному контролі, який згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок № 553), здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до абз. 1, 4 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У позовній заяві містяться доводи про те, що на період дії Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», тобто до 31 грудня 2017 року, Департамент Державної архітектурно - будівельної інспекції у місті Києві не мав законних підстав для проведення позапланової перевірки позивача в період з 06 листопада 2017 року по 17 листопада 2017 року.

Однак, з такими доводами позивача суд не погоджується з огляду на положення ст. 6 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», з якої вбачається, що дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду).

Щодо дотримання відповідачем процедурних вимог чинного законодавства України під час проведення перевірки та оформлення її результатів суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п. 7 Порядку №553, підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

За змістом ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

Наведене розуміння зазначених норм права в обсязі встановлених у справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, переконує в тому, що вирішуючи спір щодо правомірності дій щодо проведення перевірки позивача та приписів і рішення, винесених відповідачем за результатами такої перевірки, суд повинен надати оцінку законності наказу, якщо його прийняття сприяло порушенню прав позивача.

Невиконання вимог законодавства у частині підстав для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Отже, у кожному конкретному випадку суду слід ретельно аналізувати підстави для проведення перевірки, на що вказав Верховний Суд у своїй постанові від 02 березня 2018 року у справі №820/2762/17.

Як вбачається зі змісту Наказу №343 перевірку призначено на підставі звернення Прокуратури міста Києва.

Хоча у Наказі №343 звернення Прокуратури міста Києва не ідентифікується зазначенням дати та номеру, відповідач стверджує, що таке звернення оформлене листом №04/2/4/1-301-17 від 27 жовтня 2017 року (далі - Лист Прокуратури №04/2/4/1-301-17) (а.с.191-192, Т.2).

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що Лист Прокуратури №04/2/4/1-301-17 є зверненням юридичної особи.

За змістом ст. 4 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Суд звертає увагу на те, що у тексті зазначеного листа міститься посилання на ст. 36 Кримінального процесуального кодексу України, що за своєю суттю є застереженням про обов'язковість вимог прокурора.

Таким чином, лист Прокуратури №04/2/4/1-301-17 за своєю суттю є вимогою правоохоронного органу у розумінні п. 7 Порядку №553.

Проте, за змістом ст. 25 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 36 Кримінального процесуального кодексу України, обов'язковими для виконання є вказівки прокурора органам, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство.

Натомість, лист Прокуратури №04/2/4/1-301-17 направлений Директору Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, який, відповідно, не здійснює повноважень, передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність».

Виходячи з аналізу змісту та форми даного листа, останній носить рекомендаційний характер, а тому його не можна вважати безумовною підставою для проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, як заходу архітектурно-будівельного контролю.

До листа Прокуратури №04/2/4/1-301-17 не додано жодних документів та відомостей, які підтверджують порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Більш того, відповідач не вжив дій щодо отримання таки відомостей та, як наслідок, не встановив наявність обґрунтованих підстав для проведення позапланової перевірки.

З огляду на зазначені обставини та враховуючи вимоги п. 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про те, що дії відповідача щодо проведення перевірки не є обґрунтованими, оскільки вчинені без урахуванням усіх обставин, що мають значення.

Крім зазначеного, порушенням критерію обґрунтованості у діях відповідача суд вважає наступне.

Зі змісту Листа Прокуратури №04/2/4/1-301-17 вбачається, що для актуальності заходів державного архітектурно-будівельного контролю встановлено часові межі: «… у найкоротший строк, але не пізніше 03 листопада 2017 року …».

Проте, у Акті перевірки зазначено та сторонами не заперечується, що позапланову перевірку розпочато 06 листопада 2017 року та закінчено 17 листопада 2017 року.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано обґрунтування доцільності проведення заходів державного архітектурно-будівельного контролю саме з 06 листопада 2017 року, а не з 03 листопада 2017 року (як зазначено у Листі Прокуратури №04/2/4/1-301-17).

Таким чином, не може вважатись обґрунтованим проведення заходів контролю поза тими часовими межами, які зазначені у листі, що визначений відповідачем як підстава для їх проведення.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу.

Так, у листі Прокуратури №04/2/4/1-301-17 вказано таке: « … встановлено, що будівництво комплексу … здійснюється на території, яка відповідно до генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року … за функціональним призначенням належить до території зелених насаджень…». У вказаному листі висловлено рекомендацію: «…вжити заходи щодо державного архітектурно-будівельного контролю щодо дотримання забудовником станом на теперішній час вимог містобудівного законодавства під час будівництва комплексу будівель і споруд … дотримання при цьому вимог дозвільних документів (Дозвіл на будівельні роботи ДАБІ України №ІУ 1), в тому числі виданих Департаментом містобудування та архітектури містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, відповідності будівельних робіт розробленій та затвердженій проектній документації та проведення робіт …».

Буквальний аналіз змісту Листа Прокуратури №04/2/4/1-301-17 дає підстави для висновку про те, що таке звернення спрямоване на встановлення дотримання вимог містобудівного законодавства саме при виконанні будівельних робіт та відповідності призначення земельної ділянки таким цілям.

Тобто, предметом перевірки, призначеної на підставі такого листа має бути відповідність виконаних будівельних робіт вимогам дозвільної документації та чинному законодавству України.

Натомість, сторонами не заперечується, що предметом перевірки у спірних правовідносинах був весь обсяг дозвільної та проектної документації.

Зокрема, з Акта перевірки вбачається, що відповідачем досліджувались документи та факти щодо: права на виконання підготовчих та будівельних робіт; розроблення проектної документації; експертизи; організації будівництва; процесу будівництва.

Враховуючи положення п. 2 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд звертає увагу на те, що у межах спірних правовідносин відповідач суттєво вийшов за межі питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення заходу позапланового контролю, а тому використав свої повноваження не з метою, з якою ці повноваження надано.

Встановивши викладене вище та дослідивши обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо протиправності дій Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві щодо проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт з будівництва комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15.

У силу вимог п. 9 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Так, відповідно до 9 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Отже, перевірка на об'єкті: «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва» повинна проводитись за обов'язкової присутності уповноважених осіб від кожного суб'єкта містобудування, в тому числі в присутності уповноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр».

Проте, зазначена норма не передбачає як саме встановлюються повноваження представника суб'єкта містобудування під час заходу контролю.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, перевірку об'єкта будівництва проведено у присутності ОСОБА_8.

Згідно з наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» від 17 серпня 2017 року, ОСОБА_8 є відповідальною особою за виконання загально-будівельних та оздоблювальних робіт відповідно до затвердженої проектної документації та діючих державних будівельних норм і правил з правом підпису, який підтверджує обсяги виконаних робіт та їх вартість.

01 листопада 2017 року Генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» Ткаченко А.В. видав довіреність на ім'я ОСОБА_8.

Відповідно до положень ст. 244 Цивільного кодексу України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Як вбачається зі змісту довіреності від 01 листопада 2017 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» в особі Генерального директора Ткаченка А.В., уповноважив ОСОБА_8 на представництво інтересів Довірителя в органах державної і місцевої влади та управління, державних, а також підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності з наданням відповідного обсягу прав.

Більш того, у довіреності від 01 листопада 2017 року вказано, що перелік повноважень не є обмежувальним. Так, зі змісту довіреності не вбачається, що ОСОБА_8 не має права представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» під час проведення перевірок, зокрема, органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження факту інформування ОСОБА_8 посадових осіб відповідача про те, що він не є уповноваженим представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр».

Враховуючи те, що відповідач не наділений повноваженнями встановлювати зміст повноважень представника суб'єкта містобудування та з огляду на зміст довіреності від 01 листопада 2017 року, суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що перевірку проведено за відсутності уповноваженої особи від Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр».

Щодо дотримання відповідачем вимог чинного законодавства України при оформленні результатів перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 16 Порядку №553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №240 від 15 травня 2012 року (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 04 липня 2012 року за № 1116/21428) затверджено форму акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Як вбачається з Додатку №1 до зазначеного наказу, у акті містяться такі обов'язкові реквізити, як дата та місце складання акта.

У матеріалах справи містяться дві копії Акта перевірки об'єкта: «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва»: копія, додана позивачем до позовної заяви (а.с. 12-26, Т.1); копія, додана відповідачем до відзиву на позовну заяву (а.с. 196 -203).

Проте, у зазначених копіях Акта відсутні будь-які реквізити, які дають можливість ідентифікувати останній, як службовий документ: відсутня дата складання та номер Акта.

Отже, відповідачем допущено порушення формальних вимог щодо оформлення результатів перевірки.

Стосовно встановлених під час перевірки порушень, суд зазначає наступне.

Як вбачається з Акта перевірки, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», ч. 2 ст. 26, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 4.1 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», п. 7.6.8, п. 12.6.12 ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські будинки та споруди. Основні положення», табл. 7.5 п. 7.50 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень», п. 146 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №401.

Зазначених висновків відповідач дійшов встановивши порушення під час розроблення проектної документації п. 2, 5 Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 01 березня 2013 року № 2482/0/12/009-13 (далі - Містобудівні умови), недотримання нормативу відстані від наземної автостоянки до громадської будівлі, нормативу ширини ліфтового холу та нормативу площі вбиралень для маломобільних груп населення.

Щодо недотримання при розробці проектної документації п. 2 Містобудівних умов у частині відсотку озеленення, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до Проектної документації на ІІІ чергу будівництва комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, а саме: за даними генерального плану ІІІ черги - площа ділянки ІІІ черги будівництва становить 40130 кв.м.

Як вбачається з п. 3 Загальних даних Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 01 березня 2013 року, останні видані замовнику (Товариству з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр») для здійснення ІІІ черги будівництва.

Згідно з п. 2 розділу «Містобудівні умови та обмеження» Містобудівних умов, максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки необхідно визначити відповідно до нормативно-правових актів, не більше 60%, озеленення - не менше 40%.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка проводилась щодо дотримання вимог містобудівного законодавства саме у частині будівництва ІІІ черги комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15.

Так, враховуючи, що Містобудівні умови видані саме на ІІІ чергу будівництва комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15, то для встановленню відсотка озеленення забудови необхідно виходити із площі ділянки ІІІ черги будівництва - 40130 кв.м.

Відповідачем не надано доказів того, що відсоток озеленення забудови ІІІ черги комплексу будівель є меншим ніж 40%, виходячи з площі 40130 кв.м.

Як вбачається з Висновку експерта №123/18 від 13 листопада 2018 року (далі - Висновок експерта), відсоток (рівень) озеленення за даними проектної документації «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва. ІІІ черга будівництва» та іншої документації з розрахунку площі земельної ділянки ІІІ черги будівництва становить 40,08%.

Таким чином відсоток озеленення будівництва ІІІ черги комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 відповідає вимогам п. 2 розділу «Містобудівні умови та обмеження» Містобудівних умов.

Крім зазначеного відповідачем встановлено порушення п. 5 Містобудівних умов у частині необхідності проектування та будівництва підземного паркінгу перед початком проектування ІІІ черги.

Так, у п. 5 Містобудівних умов, крім іншого, міститься вказівка щодо встановлення першої черги будівництва, яка полягає у проектуванні, будуванні та введенні в експлуатацію в першу чергу підземного паркінгу.

У Акті перевірки відповідач встановив, що має місце проектування ІІІ черги будівництва, а проектування підземного паркінгу не встановлено.

Відповідно до ч. 9 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність», завдання на проектування об'єктів будівництва складається і затверджується замовником за погодженням із проектувальником.

Згідно з п. 13 довідкового додатку Б ДБН А.2.2-3-2012, в завданні на проектування повинні міститись дані щодо черговості будівництва, необхідності виділення пускових комплексів.

Проте, у Акті перевірки відсутні відомості про те, що під час проведення перевірки відповідачем досліджувалось завдання на проектування.

Натомість, у Висновку експерта зазначено, що п. 5 Містобудівних умов не відповідає вимогам ч. 9 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» та вимогам нормативної документації.

Отже, враховуючи відсутність доказів про дослідження відповідачем під час перевірки завдання на проектування, висновки про порушення вимог п. 5 Містобудівних умов спростовуються матеріалами справи.

Щодо висновку відповідача про недотримання нормативу відстані від наземної автостоянки до громадської будівлі, суд зазначає наступне.

Як вбачається з Акта перевірки, відповідач встановив, що відстань від наземної автостоянки до громадської будівлі виставкового центру становить 15 м, а повинна становити не менше 25 м.

Згідно з п. 7.50 та таблиці 7.5 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», відстань від відкритої автостоянки при кількості легкових автомобілів від 101 до 300 до громадського будинку повинна становити не менше 25 м.

При формулювання Висновку, експертом, крім іншого, досліджувались креслення «Генеральний план. ІІІ черга будівництва» у якому використовувалось мірило М1:5000 (тобто в 1 мм знаходиться зменшений розмір величиною 50 см).

Так, у Висновку експерта встановлено, що відстані від блоків А (І черга), Б (ІІ черга), В (ІІ черга) до відкритих автостоянок відповідають вимогам нормативної документації, а саме: від автостоянки на 38 місць - 17 м, від автостоянки на 239 місць - 27,5 м.

Отже, матеріалами справи спростовується висновок відповідача про недотримання при будівництві нормативу відстані від наземної автостоянки до громадської будівлі.

Щодо порушення нормативу ширини ліфтового холу та нормативу площі вбиралень для маломобільних груп населення, суд зазначає наступне.

Як вбачається з Акта перевірки, відповідачем встановлено, що розмір вбиралень для маломобільних груп населення становить 1,5 м * 1,8 м, а повинен становити 1,65 м * 1,8 м, а перед ліфтами з глибиною кабіни 2,1 м і більше ширина ліфтового холу становить 2,3 м, а повинна становити не менше 2,5 м.

Норматив розміру вбиралень для маломобільних груп населення з шириною 1,65 м та глибиною 1,8 м передбачений ДБН В.2.2-17:20006 «Будинки і споруди. Доступність будинків і споруд для маломобільних груп населення».

Норматив розміру ліфтових холів з шириною не менше 2,5 м передбачений ДБН В.2.2-9-2009 «Будівлі і споруди. Громадські будівлі і споруди. Основні положення».

Вище зазначалось, що у кресленні «Генеральний план. ІІІ черга будівництва» у якому використовувалось мірило М1:5000 (тобто в 1 мм знаходиться зменшений розмір величиною 50 см).

У Висновку експерта зазначено, що оскільки величина планувального розміру визначається з точністю до десятих та сотих частин, отримати такий результат за допомогою лінійних вимірювань не є можливим.

Проте, у матеріалах справи наявний План-креслення «План 1-го поверху. ІІІ черга» за мірилом 1:2000 внаслідок дослідження якого експерт дійшов висновку про дотримання нормативу розміру відповідних приміщень - ліфтового холу та вбиралень для маломобільних груп населення.

Згідно з положеннями ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, висновком експерта.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки експерта у даній справі.

Таким чином, у силу ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не доведено наявності порушень містобудівельного законодавства та будівельних норм при здійсненні будівництва об'єкта «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва. ІІІ черга будівництва».

Крім того, Порядком затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 560, встановлено, що обов'язковій експертизі підлягають проекти будівництва об'єктів, що належать до IV і V категорії складності, - щодо дотримання вимог до їх міцності, надійності, довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, енергозбереження, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки (п. 10).

Згідно п. 7 даного Порядку, експертизу проводять експертні організації незалежно від форми власності, що відповідають критеріям, визначеним Мінрегіоном.

На виконання вимог законодавства, уповноваженою експертною організацією Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрекспертиза в будівництві» проведено експертизу проектної документації по Проекту «Будівництво, експлуатація та обслуговування комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру у Дніпровському районі м. Києва на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) третя черга будівництва», за результатами якої оформлено експертний звіт від 29 квітня 2015 року №0131-2548-15/УЕБ.

Як вбачається з експертного звіту від 29 квітня 2015 року №0131-2548-15/УЕБ, за результатами розгляду проектної документації і зняття зауважень, експертами встановлено, що зазначена документація розроблена відповідно до вихідних даних на проектування.

Більше того, з Акта перевірки вбачається, що у спірних правовідносинах відповідачем не встановлено порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрекспертиза в будівництві» (експертна організація).

Отже, матеріалами справи підтверджується, що проектна документація на будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва» відповідає вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Крім вказаного вище, відповідачем встановлено порушення позивачем п. 146 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №401 від 29 березня 2002 року.

Так, згідно з п. 146 зазначеного Положення, умови розташування, будівництва об'єктів, що можуть створити загрозу безпеці повітряного руху, погоджуються з Міноборони, Державіаслужбою, Украерорухом та РДЦ. Розташування та будівництво об'єктів, дійсна висота яких перевищує 50 метрів, погоджуються з Міноборони, Державіаслужбою, Украерорухом.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що 21 листопада 2017 року позивач направив запити про отримання дозволів на погодження висотності, а саме: директору Державного підприємства «Украерорух» (лист від 21 листопада 2017 року №442-17); - начальнику штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (лист від 28 листопада 2017 року №449-17); директору Державного підприємств «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (лист від 29 листопада 2017 року №451-17) для отримання погодження від Державної авіаційної служби України; директору Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Жуляни» (лист від 04 грудня 2017 року №454-17) для отримання погодження від Державної авіаційної служби України; - президенту Державного підприємства «Антонов» (лист від 05 грудня 2017 року №458-17) для отримання погодження від Державної авіаційної служби України.

Так, листом від 12 грудня 2017 року №350/3/3105/пс Генеральний штаб командування повітряних сил Збройних Сил України повідомив про погодження розташування об'єкта будівництва (а.с. 110, Т. 1). Аналогічні за змістом листи позивач отримав від Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (від 14 грудня 2017 року №1-26-5039) (а.с.155, Т. 2) та від Державної авіаційної служби України (від 09 лютого 2018 року №1.1.16-1637-18) (а.с. 156, Т. 2).

Отже, позивач погодив проектну документацію у частині висотності з Міністерством оборони України, Державним підприємством обслуговування повітряного руху України та Державною авіаційною службою України.

Щодо приписів від 17 листопада 2017 року, винесених відповідачем за результатами перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 3 п. 11 Порядку №553, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Буквальний аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що приписи, винесені під час проведення перевірки, перебувають у прямій залежності від суті виявлених порушень.

З огляду на те, що відповідачем не доведено дійсність порушень встановлених в Акті перевірки, суд вважає, що припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 17 листопада 2017 року та припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 17 листопада 2017 року - є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім зазначеного, як встановлено судом, відповідачем прийнято Рішення від 08 грудня 2017 року № 211 (далі - Рішення №211), яким анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва».

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт; 2) наявності відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю; 4) скасування містобудівних умов та обмежень; 5) систематичного (два і більше разів підряд) перешкоджання проведенню перевірки посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Так, п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» закріплює такі самостійній підстави для анулювання дозволу на виконання будівельних робіт: 1) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень; 2) невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта; 3) невідповідності об'єкта будівництва вимогам будівельних норм, стандартів і правил; 4) порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Як вбачається зі змісту Рішення №211, останнє прийнято на підставі службової записки Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Держаної архітектурно-будівельної інспекції України від 08 грудня 2017 року №40-20/212-17 та з огляду на виявлені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Будь-яких інших підстав для анулювання дозволу на виконання будівельних робіт у Рішенні №211 не вказано. Зокрема, відповідач не посилається у зазначеному рішенні на порушення позивачем вимог містобудівної документації, невідповідність об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта або на невідповідність об'єкта будівництва вимогам будівельних норм, стандартів і правил.

Буквальний аналіз п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дає підстави для висновку про те, що встановлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності може бути підставою для анулювання дозволу на виконання будівельних робіт лише у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Натомість, у приписах від 17 листопада 2017 року встановлено термін усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудування діяльності - до 18 грудня 2017 року.

Проте, Рішення №211 прийнято відповідачем 08 грудня 2017 року, тобто до закінчення терміну усунення порушень.

Наведене свідчить, що відповідачем прийнято рішення про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт до спливу часу, наданого контролюючим органом для усунення встановлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Дослідивши обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що Рішення №211 не відповідає критерію пропорційності. Так, приписом від 17 листопада 2017 року зупинено виконання будівельних робіт до усунення виявлених порушень, а тому, анулювання дозволу на виконання будівельних з тих самих підстав не вбачається доцільним. Відповідачем не надано будь-яких інших доказів щодо наявності підстав для анулювання дозволу на виконання будівельних робіт.

Так, у рішенні «Рисовський проти України» (рішення від 20 жовтня 2011 року, остаточне від 20 січня 2012 року) Європейський суд з прав людини наголосив на важливості принципу належного урядування. Він передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про те, що невідповідність вимозі обґрунтованості дій відповідача при призначенні та проведенні перевірки, відсутність належних та достатніх доказів порушення позивачем вимог містобудівного законодавства, непропорційність висновків щодо наявності підстав для анулювання дозволу, у своїй сукупності призвели до порушення відповідачем вимог законності.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем за відсутності правових підстав проведено позапланову перевірку, а тому така перевірка не може вважатись законною та не може створювати правових наслідків для суб'єкта містобудування, відтак дії, приписи та рішення прийняті на підставі висновків перевірки підлягають скасуванню з огляду на недоведеність порушення позивачем вимог містобудівного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість дій та прийняття оскаржуваних рішень з урахуванням вимог встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 77, 78, 205, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві стосовно проведення позапланової перевірки щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкти: «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва».

3. Визнати протиправним та скасувати припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 17 листопада 2017 року.

4. Визнати протиправним та скасувати припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 17 листопада 2017 року.

5. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08 грудня 2017 року № 211, яким було анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва».

6. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» (02660, м. Київ, просп. Броварський, 15, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 400,00 грн (шість тисяч чотириста гривень00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ).

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодекс

Суддя В.В. Аверкова

Повний текст рішення виготовлений 25.02.2019.