Справа № 0840/3677/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року (о 12 год. 35 хв.)Справа № 0840/3677/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Клочкової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-0806 від 19.06.2018, прийняте відповідачем.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві посилається на приписи Податкового кодексу України та зазначає, що на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розміщений Перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 року (звітного) року. Вказує, що згідно з зазначеним Переліком об'єктом оподаткування є легковий автомобіль марки BMW, модель - Х6, рік випуску - до 1 року, об'ємом циліндрів двигуна - 3 000 куб. см, тип пального - бензин, таким чином, легковий автомобіль BMW F16 Х6 xDrive35i, об'ємом циліндрів двигуна - 2979 куб. см, рік випуску - 2018, тип пального - бензин, власником якого є позивач, не відноситься до об'єктів оподаткування транспортним податком з фізичних осіб. Посилається також на приписи пп. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України та наголошує, що календарний рік - це проміжок часу з 1 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів, річний обсяг повинен обчислюватися за календарний рік, а не за будь-які 12 місяців за вибором податкового органу. Таким чином, на думку позивача, ГУ ДФС у Запорізькій області повинно було визначити грошове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за звітний (податковий період) - 2018 рік відносно ОСОБА_3 лише у 2019 році, оподатковуючи легковий автомобіль, право власності на який набуте ним з 27 квітня 2018 року. При цьому, визначення податкових зобов'язань з місцевого податку розпочинається не раніше, ніж настання наступного бюджетного періоду (року), що настає за періодом (роком), в якому прийняте відповідне рішення міської ради. Таким чином, вважає, що податкове повідомлення-рішення №0-0806 від 19.06.2018, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 18 750,00 грн., прийняте ГУ ДФС у Запорізькій області з порушенням норм пп. 12.3.2, 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, є протиправним та просить суд скасувати його.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2018 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (їх представників), перше судове засідання призначене на 01 жовтня 2018 року. Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач позов не визнав, 01 жовтня 2018 року надав до суду відзив на позовну заяву (№ 30771), у якому, зокрема, зазначає, що відповідно до порядку обчислення транспортного податку з фізичних осіб на 2018 рік (пп. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України), нарахування ОСОБА_3 проведено органами державної фіскальної служби, як фізичній особі - громадянину та на підставі пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України платникові направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням податкове повідомлення-рішення №0-0806 від 19.06.2018 на суму 18 750,00 грн., яке було отримано позивачем. Вважає, що позивачу грошове зобов'язання з транспортного податку у сумі 18 750,00 грн. було нараховано правомірно, адже розрахунок проводився починаючи з місяця, в якому виникло право власності на транспортний засіб, а саме дати першої реєстрації транспортного засобу - 27 квітня 2018 року (25 000/12*9). Ураховуючи викладене, вважає прийняте ГУ ДФС в Запорізькій області податкове повідомлення-рішення є законним та скасуванню не підлягає, а тому просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ухвали від 01.10.2018 розгляд справи відкладений, наступне судове засідання призначене на 08 листопада 2018 року з повідомленням (викликом) учасників справи.

У період з 29.10.2018 по 19.11.2018 суддя Батрак І.В. була відсутня на роботі на підставі листка непрацездатності, що підтверджується довідкою від 20.11.2018 №02-35/18/64, у зв'язку із чим судове засідання призначене на 06 грудня 2018 року.

Ухвалою суду від 06.12.2018 зупинено провадження у справі для надання часу для примирення та призначене наступне підготовче засідання на 24 січня 2019 року.

Відповідно до ухвали суду від 24.01.2019 вирішено продовжити процесуальний строк, визначений ухвалою суду від 06.12.2018, до 21 лютого 2019 року.

21 лютого 2019 року провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та надав пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить адміністративний позов задовольнити та скасувати оскаржуване рішення відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, із підстав, викладених у відзиві.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення) та оголошено про час виготовлення повного судового рішення.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_3 є власником автомобіля марки BMW, модель - Х6, тип загальний легковий універсал-В, об'єм двигуна 2979 куб. см., тип пального - бензин, колір - чорний, дата першої реєстрації та дата реєстрації - 27.04.2018, реєстраційний номер НОМЕР_1, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3.

19 червня 2018 року ГУ ДФС в Запорізькій області згідно з підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового Кодексу України та підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення № 02-0806, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 18 750,00 грн.

Вказане рішення разом з реквізитами для сплати податку було направлено на адресу позивача та вручене поштою позивачу 09 серпня 2018 року.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом із вимогою його скасування.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен повинен сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Законом України №71-VІІІ від 28 грудня 2014 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності 01 січня 2015 року, статтю 267 Податкового кодексу України викладено у новій редакції, якою запроваджено транспортний податок.

Так, відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно із положеннями підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункт 267.4 статті 267 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Як встановлено підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком встановлений Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою 18.02.2016 постановою Кабінету Міністрів України № 66 (далі - Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів).

Відповідно до пункту 2 Методики визначення середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403.

Пунктом 13 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів визначено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального (пункт 14 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів).

Отже, обов'язок визначати та нараховувати суму транспортного податку законодавством покладений на контролюючий орган на підставі переліку легкових автомобілів, рік випуску яких складає не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального, розміщеному на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - Мінекономрозвитку).

Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24.04.2018 у справі №802/1912/17-а (адміністративне провадження №К/9901/39907/18), від 05.06.2018 у справі №802/1543/17 (адміністративне провадження №К/9901/46838/18), від 12.06.2018 у справі №802/3965/17 (адміністративне провадження №К/9901/46398/18).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 мінімальна заробітна плата встановлена в розмірі 3 723,00 грн. Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2018 складає 1 396 125,00 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2018 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 396 125,00 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно), що відображені у відповідному переліку, розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку.

Матеріалами справи стверджується, що позивач є власником автомобіля марки BMW, модель - Х6, тип загальний легковий універсал-В, об'єм двигуна 2979 куб. см., тип пального - бензин, колір - чорний, дата першої реєстрації та дата реєстрації - 27.04.2018, реєстраційний номер НОМЕР_1. При цьому, транспортний засіб з такими характеристиками внесений до переліку транспортних засобів, розміщеного на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, які є об'єктом оподаткування транспортним податком на 2018 рік.

Суд оцінює критично та відхиляє доводи представника позивача щодо відсутності підстав для визначення об'єкта оподаткування із посиланням на те, що об'єм циліндрів двигуна його автомобіля менший, зазначених на офіційному сайті Мінекономрозвитку об'ємів, оскільки ані в Податковому кодексі України, ані в Методиці не визначено, що об'єм циліндрів двигунів повинен вираховуватись з числа яке зазначено в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, тому для зручності сприйняття в Переліку визначеного Міністерством економічного розвитку і торгівлі України об'єми усіх автомобілів заокруглено.

Згідно з переліком легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2018 (звітного) року, автомобіль марки BMW, модель Х6, об'єм двигуна 3,0 куб. см., тип пального бензин, є об'єктом оподаткування відповідно до норм Податкового кодексу України, середьоринкова вартість нового легкового автомобіля становить 1 901 248,00 грн.

Отже, вказаний автомобіль є об'єктом оподаткування, а позивач - платником транспортного податку.

Враховуючи викладене та те, що 27.04.2018 за ОСОБА_3 було зареєстровано легковий автомобіль марки BMW, модель - Х6, 2018 року випуску, середньоринкова вартість якого становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, суд вважає, що ГУ ДФС в Запорізькій області правомірно прийнято 19.06.2018 податкове повідомлення-рішення №0-0806, яким позивачу визначено до сплати податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 18 750,00 грн. на підставі статті 267 Податкового кодексу України та відповідно відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню, оскільки в задоволенні позову було відмовлено.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.02.2019.

Суддя І.В. Батрак