Справа № 1340/5030/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/385/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Сапіги В.П., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.

за участі представника відповідача: Прокопик І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Крутько О.В.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №1171 о/с від 09.10.2018 року в частині звільнення з 15.04.2017 року у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 з посади інспектора слідчого відділення Городоцького районного відділу ГУМВС, поновлення ОСОБА_2 на посаді інспектора слідчого відділення Городоцького районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з 15.04.2017 року, стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.09.2018 року по дату прийняття рішення у даній справі.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що нормами спеціального законодавства не врегульовано питання звільнення працівників органів внутрішніх справ, які вагітні та мають дітей віком до трьох років при ліквідації установи, тому при вирішенні цього спору підлягають застосуванню загальні норми трудового законодавства закріплені КЗпП України. Вважає, що звільнення без працевлаштування є порушенням встановленого порядку звільнення, що спричиняє відповідальність винної особи згідно з чинним законодавством про працю. Просив позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №1171 о/с від 09.10.2018 року в частині звільнення з 15.04.2017 року у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 з посади інспектора слідчого відділення Городоцького районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області. Поновлено ОСОБА_2 на посаді інспектора слідчого відділення Городоцького районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з 16.04.2017 року. Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 9 396 (дев'ять тисяч триста дев'яносто шість) грн. 10 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходила службу в органах внутрішніх справ України з 14.08.2006 та наказом ГУ МВС України у Львівській області № 848 о/с від 06.11.2015 року звільнена у запас Збройних Сил за п.64 "г" (через скорочення штатів).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 у справі № 813/619/16, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2016, визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України у Львівській області № 848 о/с від 06.11.2015 року, поновлено позивача на посаді.

11.04.2017 року наказом № 1021 о/с ГУ МВС України у Львівській області скасовано наказ № 848 о/с, а позивача поновлено на посаді інспектора слідчого відділення Городоцького районного відділу ГУМВС з 07.11.2015 року.

Наказом ГУ МВС України у Львівській області від 11.04.2017 року №1047 о/с позивача повторно звільнено з посади.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 року у справі № 813/1733/17 визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України у Львівській області № 1047 о/с від 11.04.2017 в частині звільнення у запас Збройних Сил за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 з посади інспектора слідчого відділення Городоцького РВ ГУ МВС України у Львівській області, поновлено позивача на посаді інспектора слідчого відділення Городоцького РВ ГУ МВС України у Львівській області з 12.04.2017 року.

На виконання вказаної постанови суду Головним управлінням МВС України у Львівській області поновлено на посаді інспектора слідчого відділення Городоцького РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_2, а відповідно до наказу ГУ МВС України у Львівській області від 29.08.2017 № 1080 о/с позивача звільнено з посади інспектора слідчого відділення Городоцького РВ ГУ МВС України у Львівській області з 12.04.2017 на підставі п. 64 "г" (через скорочення штатів).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.01.2018 року у справі № 813/3140/17 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №1080 о/с від 29.08.2017 в частині звільнення з 12.04.2017 у запас Збройних Сил України за п.64 "г" (через скорочення штатів) ОСОБА_2 з посади інспектора слідчого відділення Городоцького районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, поновлено позивача на посаді інспектора слідчого відділення Городоцького районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з 13.04.2017 року.

На виконання вказаного рішення суду наказом № 1130 о/с від 23.03.2018 року ГУ МВС України у Львівській області скасовано наказ № 1080 о/с, а позивача поновлено на посаді інспектора слідчого відділення Городоцького районного відділу ГУМВС з 13.04.2017 року.

Наказом ГУ МВС України у Львівській області від 23.03.2018 року №1131 о/с позивача вкотре звільнено з посади з 13.04.2017 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 року у справі № 813/1375/18 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №1131 о/с від 23.03.2018 року в частині звільнення з 13 квітня 2017 року у запас Збройних Сил за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 з посади інспектора слідчого відділення Городоцького районного відділу ГУМВС. Поновлено ОСОБА_2 на посаді інспектора слідчого відділення Городоцького районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з 14.04.2017 року.

На виконання вказаного рішення суду наказом № 1157 о/с від 03.08.2018 року ГУ МВС України у Львівській області скасовано наказ № 1131 о/с, а позивача поновлено на посаді інспектора слідчого відділення Городоцького районного відділу ГУМВС з 14.04.2017 року.

Наказом ГУ МВС України у Львівській області від 03.08.2018 року №1158 о/с позивача звільнено з посади з 14.04.2017 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 року у справі № 1340/3761/18 визнано протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 1158 о/с від 03.08.2018 року в частині звільнення з 14 квітня 2017 року у запас Збройних Сил за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 з посади інспектора слідчого відділення Городоцького районного відділу ГУМВС; поновлено ОСОБА_2 на посаді інспектора слідчого відділення Городоцького районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з 15.04.2017 року; стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.08.2018 року по 24.09.2018 року, в сумі 7114,19 грн. (сім тисяч сто чотирнадцять грн..) гривень 19 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. Рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_2 та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 2953 (дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят три) грн.. 03 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства допущено до негайного виконання.

Наказом ГУ МВС України у Львівській області від 09.10.2018 року №1171 о/с позивача вкотре звільнено з посади з 15.04.2017 року.

Згідно ст.18 Закону України "Про міліцію " порядок та умови проходження служби в міліції регламентується Положенням.

Пунктом 64 "г" вказаного Положення передбачено, що особи середнього, старшого і начальницького складу звільняються зі служби в запас через скорочення штатів при відсутності можливості подальшого використання їх на службі.

Пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 184 КЗпП України встановлені окремі гарантії при прийнятті на роботі і заборона звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років.

Згідно ч. 3 ст. 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років ( до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини - інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Вказаний Закон опублікований 06.08.2015 в газеті "Голос України" та відповідно до його Прикінцевих та перехідних положень набрав чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, тобто 07.11.2015, крім, зокрема, п. п. 8, 11 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону, які набрали чинності з дня, наступного за днем опублікування Закону, тобто 07.08.2015.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що з дня опублікування вказаного Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Відповідно до п. п. 9, 10 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним вказаним Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування вказаного Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у вказаному пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Зазначені особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного у вказаному пункті терміну на підставах, визначених Положенням.

Законом України "Про Національну поліцію" передбачена альтернатива вибору працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, зокрема прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ " ліквідовано, зокрема, ГУ МВС України у Львівській області.

Однак, в Законі України "Про Національну поліцію" та постанові Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 чи інших нормативно-правових актах не зазначено про відмову держави від виконання завдань та функцій, які покладались на органи міліції.

Відтак, у спірному випадку фактично мала місце реорганізація зазначеного правоохоронного органу, оскільки відповідна функція держави не ліквідована.

Пунктами 8-11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію " не передбачено порядку пропонування працівникам міліції посад в органах Національної поліції.

Виходячи з нормативного тлумачення ст.49-2 КзпП України, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Проте, ГУ МВС України у Львівській області у встановлений законодавством строк не запропонувало позивачу жодної посади в новостворених органах Національної поліції.

Колегія суддів вважає, що саме на Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області покладено обов'язок працевлаштувати позивача у спосіб, достатній для відновлення прав останнього, що передбачає можливість подальшого використання позивача на службі шляхом поновлення на посаді.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивача звільнено незаконно, з порушенням встановленого законодавством порядку, а тому є достатні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 09.10.2018 року №1171 о/с про звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 з посади інспектора слідчого відділення Городоцького районного відділу ГУМВС у запас за п.64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів).

Щодо сплати судового збору при поданні апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Ставки судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення визначені Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2018 року становить 1762 грн.

Розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Адміністративний позов в даній справі містить вимоги немайнового характеру.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, розмір судового збору який підлягав сплаті при поданні позовної заяви становить 704 грн 80 коп. (1762 х 0,4 = 704,8).

Враховуючи наведене, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме 1057 грн 20 коп. (704,8 х 150%).

Таким чином, на думку апеляційного суду з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області слід стягнути 1057,20 грн. судового збору який останній мав би сплатити за подання апеляційної скарги.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року у справі №1340/5030/18 - без змін.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1057,20 грн. за наступними реквізитами: «Отримувач коштів - УК у Галицькому районі м.Львова; код отримувача за ЄДРПОУ - 38007573; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО - 899998; рахунок отримувача - 1057; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - *;101; код платника; судовий збір; № справи; Восьмий апеляційний адміністративний суд».

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді В. П. Сапіга
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 27.02.2019 року