Справа № 140/2134/18
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року ЛуцькСправа № 140/2134/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Гуцалюк І.О.,

представника позивача Тимофєєвої І.В.,

представника відповідача Копко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "СМВ-Транс" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "СМВ-Транс" (далі - ПП "СМВ-Транс", позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.09.2018 № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у Волинській області проведено документальну невиїзну перевірку ПП "СМВ-Транс" з питань дотримання вимог митного законодавства України щодо обгрунтованості та законності отримання пільг і звільнення від оподаткування під час митного оформлення товарів за окремими митними деклараціями за результатами якої складено акт №12597/14-08/39028162 від 10.08.2018, відповідно до висновків якого відповідачем виявлено порушення підпункту (b) пункту 1 статті 16 Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію між Україною з однієї сторони та Європейським Союзом від 27.06.2014 в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті ввізного мита на суму 10991,63 грн. та порушення пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті податку на додану вартість на суму 2 198,32 грн.

За результатами проведеної перевірки винесено податкові повідомлення-рішення від 04.09.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ПДВ на суму 2 747,90 грн. та №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності на суму 13 739,54 грн.

Позивач не погоджується з висновками викладеними в акті перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх безпідставними з наступних підстав.

У вересні 2017 року позивачем на виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 27.07.2017 №27/07/2017, укладеного між ПП "СМВ-Транс" (Україна) та фірмою «HASLINGER Transport s.r.o.» (Чехія), було ввезено на митну територію України товар - напівпричіп бортовий тентований, 3 осі, виробник KRONE за ціною 7100,00 Євро. При цьому, позивачем були сплачені митні платежі в повному об'ємі, а саме: мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання та податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами господарювання на суму 65 000,00 грн.

Одночасно позивачем при ввезенні на митну території України товару було надано сертифікат про походження товару EUR.1 №Х2200456 від 01.08.2017 виданий митними органами Австрії. В подальшому, в зв'язку з виявленням помилки в штампі митного працівника, на заміну митними органами Австрії був виданий сертифікат про походження товару EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017, який і зазначений у ВМД від 06.09.2017 №UA 205090/2017/036000.

Статтею 43 Митного кодексу України встановлено перелік документів, які можуть підтвердити країну походження товару, одним із яких є сертифікат про проходження товару.

Зазначає, що підставою для проведення перевірки, за результатами якої було винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення став лист уповноважених органів Австрії про результати перевірки сертифіката EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017, з якого слідує, що «підтвердження походження EUR.1 №Х2200476 справжнє, але формально було невірно видане та помилково підтверджене компетентною митницею тому, що не дозволяється видавати EUR.1 експортеру, який не знаходиться в Австрії (в даному випадку експортер знаходиться у Чеській Республіці). У таких випадках експортеру потрібний австрійський представник та цей представник повинен підписатися у ячейці 12 та повинен надати усі необхідні документи для митниці, щоб підтвердити походження. Оскільки експортер не знаходиться а Австрії, то уповноважені органи Австрії не можуть підтвердити справжнє походження товарів».

Таким чином, єдиною підставою донарахування податкових зобов'язань по сплаті митних платежів став висновок контролюючого органу, що товар, митне оформлення якого здійснено за ВМД від 06.09.2017 №UA 205090/2017/036000 не може бути визнаний таким, що має преференційне походження з ЄС для надання режиму вільної торгівлі в рамках Угоди та не має права на ратифікацію. Отже, вказаний товар - напівпричіп бортовий тентований, 3 осі, виробник KRONE не може бути визнаний таким, що походить з ЄС і не відповідає вимогам Протоколу 1 Угоди.

Позивач вважає таке твердження відповідача безпідставним та зазначає, що згідно з статтею 17 Протоколу 1, сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником. В даному випадку країною експортером є Австрія, так як придбаний напівпричіп експортувався (замитнювався) з Австрії, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданим компетентною установою Австрії та митною декларацією від 01.08.2017 №17АТ230000ЕVTKFCE7, виданою митним органом Австрії.

Країна походження товару визначається на основі товаросупровідних документів, маркування та інших документів, що мають підтверджувати походження товару. Згідно даних офіційного сайту, компанія KRONE є німецьким виробником напівпричепів та причепів, виробництво яких здійснюється у Німеччині. На підтвердження країни походження товару надано Декларацію виробника про технічні дані та відповідність вказаного транспортного засобу положенням ЄЕС. Із викладеного слідує, що країною походження товару, ввезеного ПП "СМВ-Транс" на територію України за вказаною вище митною декларацією є Німеччина.

Зважаючи на вищевикладене, позивач вважає висновки акту перевірки контролюючого органу не підтвердженими належними доказами, отже необґрунтованими, тому податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими що підлягають скасуванню. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на позов від 21.11.2018 (а.с.120-121) представник відповідача позовні вимоги не визнав та зазначив, що перевіркою встановлено, що в зоні діяльності Волинської митниці ДФС ПП "СМВ-Транс" проведено митне оформлення товару на умовах вільної торгівлі в рамках Угоди про асоціацію з Європейським Союзом за митною декларацією від 06.09.2017 №UA 205090/2017/036000. Для підтвердження заявленої країни походження та правомірності застосування преференції по сплаті ввізного мита «410» позивачем надано сертифікат з перевезення (походження) товару EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017. Сума наданих пільг зі сплати ввізного мита склала 10 991,63 грн. Згідно отриманої від уповноважених органів Австрії інформації про результати перевірки сертифіката EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017 встановлено, що уповноваженим органом Австрії не підтверджено справжність та достовірність сертифіката про походження товару виданого на напівпричіп бортовий тентований, 3 осі, фірма виробник KRONE, імпортером якого виступало ПП "СМВ-Транс".

У відповіді підтверджено справжність видачі сертифіката про походження товару форми EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017, разом з тим зазначено, що він був виданий офіційно неправильно та помилково підтверджений компетентним митним органом. Не можна видати сертифікат форми EUR.1 для експортера, який не знаходиться в Австрії (у даному випадку експортер знаходиться в Чеській Республіці).

Експортером не надано до митного оформлення документів, які підтверджують преференційне походження товару у зв'язку з чим сертифікат EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017 не підтверджується згідно вимог Протоколу 1 Угоди.

Таким чином, товар, митне оформлення якого здійснено за МД №UA 205090/2017/036000 від 06.09.2017 на підставі сертифікату EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017, не може бути визнаний таким, що походить з ЄС та має преференційне походження ЄС для надання режиму вільної торгівлі в рамках Угоди, а тому пільги надані (отримані) неправомірно і з порушенням вимог Протоколу 1 Угоди.

Перевіркою встановлено, що до товару за митною декларацією №UA 205090/2017/036000 від 06.09.2017 застосовується ввізне мито 10%.

Враховуючи вищевикладене, ПП "СМВ-Транс" порушено вимоги підпункту (b) пункту 1 статті 16 Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію між Україною з однієї сторони та Європейським Союзом від 27.06.2014 та неправомірно застосовано режим вільної торгівлі до товару задекларованого платником податків за МД №UA 205090/2017/036000 від 06.09.2017, а також порушено пункт 190.1 статті 190 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті ввізного мита на суму 10991,63 грн. та занижено податкове зобов'язання по сплаті податку на додану вартість на суму 2 198,32 грн. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

У відповіді на відзив від 26.11.2018 №199 позивач зазначив, що відповідач під час перевірки взяв до уваги лише лист уповноваженого органу Австрії, не надавши жодної оцінки первинним документам, які підтверджують походження товару, що є неприпустимим та підтверджує протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень (а.с.140-142).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02.11.2018 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог частини другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження суддею одноособово та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію, викладену у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 27.07.2017 між ПП "СМВ-Транс" (Україна) (надалі - Покупець) та фірмою «HASLINGER Transport s.r.o.» (Чеська Республіка) (надалі - Продавець), був укладений Контракт №27/07/2017 (надалі - Контракт) про поставки легкових та вантажних автомобілів нових та бувших у використанні та іншої автомобільної техніки та плавзасобів, у межах якого на митну територію України було ввезено товар - напівпричіп холодильник (рефрижератор) вантажний, бувший у використанні, марки KRONE, модель SDR27, рік виготовлення 2006, номер кузова НОМЕР_1, призначений для використання по дорогах загального користування, вантажопідйомністю 23700 кг., тип - напівпричіп бортовий тентовий, 3 осі, реєстраційний номер НОМЕР_2, виробник KRONE (а.с.64-66).

Вищевказаний транспортний засіб був ввезений на митну територію України. Митне оформлення товару на умовах вільної торгівлі в рамках Угоди проведено за митною декларацією №UA 205090/2017/036000 від 06.09.2017, у якій зазначено: відправник/Експортер: «HASLINGER Transport s.r.o.» Lannova tr.137/31 CZ-37001, Ceske Budejovice (графа 2), країна походження: EU (графа 34), код товару: 87163980 (графа 33), фактурною вартістю 7100.00 Євро (графа 42), преференція - код «410» (графа 36), платежі: «Мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання» (код виду надходжень - 020), основа нарахування - 219832,61 грн., ставка - 5%, нарахована сума платежу - 10991,63грн.; «Податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами господарювання» (код виду надходжень - 028), основа нарахування 230824,24 грн., ставка - 20%, нарахована сума платежу - 46164,85 грн. (а.с.82-83).

Для здійснення митного оформлення, позивачем митному орану були надані наступні документи: контракт від 27.07.2017 №27/07/2017; митну декларацію №UA205090/2017/036000 від 06.09.2017; рахунок-фактуру від 27.07.2017 №03/07/2017; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №А15192101; копію митної декларації країни відправлення від 01.08.2017 №17АТ230000EVTKFCE7 з листом додатком (а.с.62-67,69-79,82-83).

Для підтвердження заявленої країни походження та правомірності застосування преференції по сплаті ввізного мита ПП «СМВ-Транс» надано сертифікат про походження товару EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017 (а.с. 62). Сума наданих пільг зі сплати ввізного мита склала 10991, 63 грн.

Волинською митницею ДФС листом від 31.10.2017 №1443/8/03-70-19-04 направлено звернення до ДФС України щодо перевірки уповноваженими органами країни експорту сертифікату про походження товару EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017, який був наданий позивачем при розмитненні ввезеного товару за МД №UA205090/2017/036000 від 06.09.2017.

Листом ДФС України від 21.05.2018 №15190/7/99-99-19-04-03-17 надіслано відповідь від уповноважених органів Австрії про результати перевірки вищевказаного сертифікату (а.с.124).

Зокрема, з листа уповноважених органів Австрії від 05.03.2018 №320000/80050/2018 про результати перевірки сертифіката EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017 слідує, що підтвердження походження EUR.1 №Х2200476 справжнє, але формально було невірно видане та помилково підтверджене компетентною митницею тому, що не дозволяється видавати EUR.1 експортеру, який не знаходиться в Австрії (в даному випадку експортер знаходиться у Чеській Республіці). У таких випадках експортеру потрібний австрійський представник та цей представник повинен підписатися у ячейці 12 та повинен надати усі необхідні документи для митниці, щоб підтвердити походження. Оскільки експортер не знаходиться у Австрії, то уповноважені органи Австрії не можуть підтвердити справжнє походження товарів (а.с.55-56).

Волинська митниця ДФС 29.05.2018 звернулася з листом до ГУ ДФС у Волинській області у якому, враховуючи інформацію отриману від уповноважених органів Австрії про результати перевірки сертифікату про походження товару EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017, просила вжити заходів щодо забезпечення нарахування та стягнення грошових зобов'язань з платника податків ПП «СМВ Транс» та повідомити митницю про їх результати (а.с. 125).

ГУ ДФС у Волинській області 10.08.2018 проведено документальну невиїзну перевірку ПП "СМВ-Транс" з питань дотримання вимог митного законодавства України щодо обгрунтованості та законності отримання пільг і звільнення від оподаткування під час митного оформлення товарів за окремими митними деклараціями. За результатами перевірки складено акт №12597/14-08/39028162 від 10.08.2018, відповідно до висновків якого відповідачем виявлено порушення підпункту (b) пункту 1 статті 16 Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію між Україною з однієї сторони, та Європейським Союзом від 27.06.2014 в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті ввізного мита на суму 10991,63 грн. та порушення пункту 190.1 статті 190 податку Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті податку на додану вартість на суму 2 198,32 грн.

Не погоджуючись з висновками викладеними в акті перевірки №12597/14-08/39028162 від 10.08.2018 ПП "СМВ-Транс" 21.08.2018 подало заперечення на акт перевірки (а.с.26-31).

Листом від 30.08.2018 №15436/10/03-20-14-08 ГУ ДФС у Волинській області повідомило позивача, що висновки викладені в акті перевірки залишено без змін, а заперечення без задоволення (а.с.32-35).

За результатами проведеної перевірки ГУ ДФС у Волинській області винесено податкові повідомлення-рішення від 04.09.2018 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ПДВ на суму 2 747,90 грн. (з яких: 2198,32 грн. за податковим зобов'язанням та 549,58 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) та №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності на суму 13 739,54 грн. (з яких: 10991,63 грн. за податковим зобов'язанням та 2747,91 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с.37-40).

ПП "СМВ-Транс" 19.09.2018 оскаржило вищевказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку до ДФС України, однак рішенням ДФС України від 10.10.2018 №33226/6199-99-11-03-03-25 скаргу залишено без розгляду (а.с.43-53).

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 04.09.2018 № та №, позивач оскаржив їх у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Сторони по даній справі не заперечують проти виду товару і його кількості, що переміщувався позивачем через митний кордон та підлягав митному контролю. Спір між сторонами по даній справі виник щодо встановлення країни походження (виробника) товару, який ввозився позивачем на митну територію України, та як наслідок наявності чи відсутності права позивача на пільгове розмитнення вказаного товару, зумовленого Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Частиною першою статті 300 МК України передбачено, що умови надання звільнення (умовного звільнення) від оподаткування митними платежами визначаються цим Кодексом, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 36 МК України передбачено, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Згідно частини 2 статті 36 МК України країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 6 статті 36 МК України положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до частини 7 статті 36 МК України повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Частиною 3 статті 43 МК України встановлено, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару

Відповідно до статті 43 МК України, засвідчена декларація про походження товару - це декларація про походження товару, засвідчена державною організацією або компетентним органом, наділеним відповідними повноваженнями (частина 5), а декларація про походження товару - це письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв'язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару (частина 6).

Вищевказаними нормами права встановлено перелік документів, які можуть підтвердити країну походження товару, серед яких зазначений сертифікат про походження товару. Отже, сертифікат про походження товару є лише одним із документів, на підставі якого митний орган визначає країну походження товару, що у свою чергу впливає на нарахування відповідних митних платежів митницею під час митного оформлення товарів і після випуску їх відповідно до заявленого митного режиму.

Відповідно до частини 8 статті 43 МК України у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

Частиною 9 статті 43 МК України передбачено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Частинами 1, 2 статті 44 МК України передбачено, що для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару. У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, обов'язково подається у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров'я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 44 МК України, у разі ввезення товару на митну територію України, сертифікат про походження товару подається обов'язково на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Згідно з частиною 1 статті 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Починаючи з 01.01.2016 умови торгівлі між Україною та Європейським Союзом регламентуються положеннями розділу IV «Торгівля і питання, пов'язані з торгівлею» Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27 червня 2014 року (надалі - Угода про асоціацію).

Статтею 26 частини 1 глави 1 розділу IV Угоди про асоціацію встановлено, що положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» (надалі - Протокол І, до цієї Угоди).

Частиною 1 статті 2 розділу 2 Протоколу І встановлено, що з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:

1. товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу;

2. товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.

Відповідно до частини 1 статті 16 розділу 5 Протоколу І товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

1. Сертифікат з перевезення товару EUR.1;

2. У випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

Відповідно до частини 1 статті 17 розділу 5 Протоколу І Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митним органом країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Стаття 28 Протоколу І встановлює, що до складу документації, зазначеної в статтях 17(3) і 22(3) цього Протоколу, використовуваної для підтвердження того, що товари, вказані в сертифікаті з перевезення товару EUR.1 або декларації інвойс можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України й відповідають іншим вимогам цього Протоколу, можуть входити, «interalia» (переклад - також), в тому числі:

(a) прямі свідчення процесів, виконаних експортером чи постачальником для отримання розглядуваного майна, що містяться, наприклад, у його обліковій документації чи у міжнародній системі обліку;

(b) документи, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені в Європейському Союзі або Україні, якщо застосування таких документів відповідає чинному законодавству відповідної країни;

(c) документи, що підтверджують обробку матеріалів у Європейському Союзі або Україні, видані чи складені в ЄС або Україні, якщо застосування таких документів відповідає чинному законодавству відповідної країни;

(d) сертифікати з перевезення товару EUR.1 або декларації інвойс, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені в Європейському Союзі або Україні згідно з цим Протоколом;

(e) належні свідчення про обробку, виконану з межами Європейського Союзу або України згідно з положеннями статті 12 даного Протоколу, які підтверджують, що вимоги цієї статті були виконані.

Як встановлено судом, позивач, на підставі Контракту від 27.07.2017 №27/07/2017, укладеного між ПП "СМВ-Транс" (Україна) та фірмою «HASLINGER Transport s.r.o.» (Чехія) придбав у фірми «HASLINGER Transport s.r.o.» напівпричіп холодильник бортовий тентований, 3 осі, виробника KRONE за ціною 7100,00 Євро, який був ввезений на митну територію України

Даний факт підтверджується долученими до матеріалів справи митною декларацією №UA205090/2017/036000 від 06.09.2017; рахунком-фактурою від 27.07.2017 №03/07/2017; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу №А15192101; сертифікатом про походження товару EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017; копією митної декларації країни відправлення від 01.08.2017 №17АТ230000EVTKFCE7 з листом додатком (а.с.62-67,69-79,82-83).

Відповідач вважає, що експортером не надано до митного оформлення документів, які підтверджують преференційне походження товару у зв'язку з чим сертифікат EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017 не підтверджується згідно вимог Протоколу 1 Угоди. А тому, товар, митне оформлення якого здійснено за МД №UA 205090/2017/036000 від 06.09.2017 на підставі сертифікату EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017 не може бути визнаний таким, що походить з ЄС та має преференційне походження ЄС для надання режиму вільної торгівлі в рамках Угоди, а тому пільги надані (отримані) позивачем неправомірно і з порушенням вимог Протоколу 1 Угоди.

Суд вважає такі висновки відповідача помилковими з огляду на наступне.

З листа уповноважених органів Австрії від 05.03.2018 №320000/80050/2018 про результати перевірки сертифіката EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017 слідує, що підтвердження походження EUR.1 №Х2200476 справжнє, але формально було невірно видане та помилково підтверджене компетентною митницею. Таким чином, митний орган Австрії підтвердив факт видачі сертифікату EUR.1 №Х2200476 та справжність його походження, та не спростував відомості зазначені у цьому сертифікаті, лише повідомив, що оскільки експортер не знаходиться у Австрії, то митний орган Австрії не може підтвердити справжнє походження товару.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №А15192101, виданого компетентною установою Австрії, вбачається, що напівпричіп холодильник бортовий тентований, 3 осі, виробника KRONE 10.01.2007 був зареєстрований органом реєстрації транспортних засобів Австрії, та знятий з реєстрації в Австрії 31.07.2017 (а.с.69-72).

З копії митної декларації країни відправлення від 01.08.2017 №17АТ230000EVTKFCE7 з листом додатком вбачається, що відправником/експортером товару є фірма «HASLINGER Transport s.r.o.» (Чехія) (графа 2), разом з тим, декларантом/представником є Дракслмейєр Хрістіан IZ Нижня Австрія Південь, вулиця 14 об'єкт 37б Австрія 2355 Вінер Нойдорф (графа14). В графі 15 декларації «Версія/Код країни відправлення» зазначено АТ, що згідно міжнародної двохлітерної системи Міжнародної організації по Стандартизації ( ISO) відповідає Австрії (а.с.74-76).

Країна походження товару визначається на основі товаросупровідних документів, маркування та інших документів, що мають підтверджувати походження товару. Виробником товару вказаного в митній декларації №UA205090/2017/036000 від 06.09.2017 - напівпричепу холодильника бортового тентованого, 3 осі, є німецький виробник напівпричепів та причепів -фірма KRONE, виробництво яких здійснюється в Німеччині

На підтвердження країни походження товару позивачем надано Декларацію виробника фірми KRONE про технічні дані та відповідність вказаного транспортного засобу положенням ЄЕС та Сертифікат виробника згідно Z4213 (17) від 01.08.2017 (а.с.92-94, 113-114).

Згідно з частиною 2 статті 36 МК України, країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частиною 1 статті 2 розділу 2 Протоколу І з метою впровадження Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу: товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу; товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.

Із викладеного слідує, що країною походження товару (країна, в якій товар був повністю вироблений), ввезеного ПП "СМВ-Транс" на територію України за вказаною вище митною декларацією є Німеччина, яка є членом Європейського Союзу.

При цьому, суд зазначає, що позивачем було сплачено в повному об'ємі всі обов'язкові митні платежі, подані всі необхідні документи для митного оформлення ввезеного товару, а сам сертифікат про походження товару EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017 є чинним та не скасованим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що товар, митне оформлення якого здійснено за МД №UA 205090/2017/036000 від 06.09.2017 на підставі сертифікату EUR.1 №Х2200476 від 31.07.2017 є таким, що походить з ЄС та має преференційне походження ЄС для надання режиму вільної торгівлі в рамках Угоди, а тому пільги надані (отримані) позивачем правомірно, з дотриманням вимог Протоколу 1 Угоди.

Зважаючи на вищевикладене, висновки акту перевірки контролюючого органу щодо заниження позивачем податкового зобов'язання по сплаті ввізного мита на суму 10991,63 грн. та заниження податкового зобов'язання по сплаті податку на додану вартість на суму 2198,32 грн. не підтверджені належними та допустимими доказами, отже є необґрунтованими, тому податкові повідомлення-рішення в частині визначення податкових зобов'язань є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно зі статтею статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи вищевикладене в його сукупності, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують доводи позивача, покладені в основу його позовних вимог, при цьому, відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність та законність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 04.09.2018 № та №, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області слід присудити всі здійснені ним судові витрати в розмірі 1 762,00 грн.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 04 вересня 2018 року № про збільшення Приватному підприємству "СМВ-Транс" суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів у розмірі 2 747,90 грн.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 04 вересня 2018 року № про збільшення Приватному підприємству "СМВ-Транс" суми грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 13 739,54 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) на користь Приватного підприємства "СМВ-Транс" (45601, Волинська область, Луцький район, село Липини, вулиця Шкільна, будинок 23, квартира 8, ) судові витрати у розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 01 березня 2019 року.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук