Справа № 489/220/19
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 489/220/19 провадження №2-а/489/35/19
РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря судового засідання Буряченка Д.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача

і третьої особи ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 693073 від 27.12.2018.

В позові вказав, що 27.12.2018 близько 16 год. 00 хв., керуючи автомобілем Mitsubishi Pajero Sport, номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. Кузнецькій в м. Миколаєві у правій смузі для руху, наближаючись до перехрестя з вул. Садовою, переконався що виїжджає на зелений сигнал світлофору та продовжив рух через перехрестя. Проїжджаючи перехрестя, переїхавши близького його половини побачив, що світлофор змінився на миготливий зелений, після чого завершив маневр проїзду перехрестя та виїхав за його межі. Після того був зупинений працівниками поліції, які безпідставно звинуватили його в тому, що він не зупинився перед дорожнім знаком 5.62 та дорожньою розміткою 1.12, чим порушив вимоги пп. «е» п. 8.7.3 ОСОБА_4 дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, (далі ОСОБА_4 дорожнього руху).

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25.01.2019, з урахуванням вимог статті 286 КАС України, відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи в задоволенні позову просила відмовити та пояснила, що позивач повинен був завчасно вжити заходів до зупинки транспортного засобу перед другою стоп-лінією.

У відзиві представник відповідача та третьої особи вказала, що 27.12.2018 під час патрулювання міста Миколаєва інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 було виявлено порушення ОСОБА_4 дорожнього руху,а саме водій автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, номерний знак НОМЕР_1, здійснив проїзд перехрестя вул. Кузнецької з вул. Садовою на заборонний сигнал світлофору червоний, після чого було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу. Після дослідження доказів і надання їм оцінки було встановлено склад адміністративного правопорушення та винесено постанову. Також позивачу було розяснено його права та обовязки, зокрема порядок та строки оскарження постанови.

Суд, вислухавши учасників справи і дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.12.2018, серія НК № 693073, вбачається, що 27.12.2018 о 16 год. 00 хв., водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Pajero Sport, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Кузнецькій на перехресті з вул. Садовою в м. Миколаєві, не зупинився перед дорожнім знаком 5.62, дорожньою розміткою 1.12 та світлофорним обєктом і виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофору, чим порушив вимоги пп. «е» п. 8.7.3 ОСОБА_4 дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до пп. «е» п. 8.7.3 ОСОБА_4 дорожнього руху, червоний сигнал світлофору, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно п. 8.10 ОСОБА_4 дорожнього руху, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

У відповідності до п. 8.11 ОСОБА_4 дорожнього руху, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих ОСОБА_4, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 16.8 ОСОБА_4 дорожнього руху, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Із дослідженого під час судового розгляду наданого відповідачем відеозапису вбачається, а саме відеофайлу «F5028», що зйомка перехрестя вул. Кузнецької та вул. Садової, ведеться з боку вул. Садової. На 40 секунді відеофайлу видно, як вмикається зелений сигнал світлофору для автомобілів, які рухаються по вул. Садовій та в цей момент перехрестя проїжджає автомобіль, схожий на автомобіль позивача та зникає з поля зору і тільки на 01 хв. 08 сек. відеофайлу чітко вбачається транспортний засіб та номер позивача.

Оглянувши відеофайл суд приходить до висновку, що відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушенням останнім пп. «е» п. 8.7.3 ОСОБА_4 дорожнього руху, оскільки відеозапис не містить відображення на який сигнал світлофору водій ОСОБА_1 виїхав на перехрещення проїзних частин, внаслідок чого інспектором під час винесення постанови не зясовано, чи міг водій не вдаючись до екстреного гальмування під час ввімкнення жовтого сигналу світлофору зупинитись перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», або перед світлофором. В іншому випадку водію дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вина позивача у порушенні пп. «е» п. 8.7.3 ОСОБА_4 дорожнього руху, не доведена поза розумним сумнівом.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи фактичну відсутність у справі доказів, які б підтверджували порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині скасування постанови та закриття провадження у справі, що відповідає п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 241-246 КАС України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 693073 від 27.12.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (чотириста двадцять пять гривень 00 коп.) та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Пятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: https://court.gov.ua/sud1416/ .

Інформація про учасників справи:

позивач ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1;

відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції , місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-б/1.

третя особа: інспектор 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області рядового поліції ОСОБА_3, місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-б/1.

Суддя І.В. Коваленко