Справа № 761/5268/17
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 761/5268/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ключковича В.Ю.,

суддів Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

за участю

секретаря судового засідання Кузик М.А.,

представників відповідачів Суліми О.В.,

Іванова Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 24 жовтня 2018 року (прийняте в порядку спрощеного позовного провадження, суддя Притула Н.Г.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невключення до довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії позивача щомісячної додаткової грошової винагороди, невключення до документів для обрахунку пенсії отриманих позивачем за останні 24 календарні місяці служби грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації грошових доходів;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо призначення позивачу пенсії без урахування при її обчисленні щомісячної додаткової грошової винагороди та без урахування з отриманих позивачем за останні 24 календарні місяці служби грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації грошових доходів, а також визнати неправомірним нездійснення перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 17.06.2015 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яка становить 60% грошового забезпечення, виплатити заборгованість за весь період недоплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 17.06.2015 року з урахуванням отриманих ним за останні 24 місяці служби грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації грошових доходів, виплатити заборгованість за весь період недоплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 17.06.2015 року з урахуванням збільшення до 200% грошового забезпечення військовослужбовців Національної гвардії шляхом збільшення щомісячного преміювання діючих військовослужбовців;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.09.2015 року, виходячи з того, що мінімальний розмір нарахованого грошового забезпечення встановлено на рівні 2 476,54 грн., а з урахуванням щомісячної грошової винагороди (60% місячного грошового забезпечення) на рівні 3 962,00 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії за період пропущення строків виплати нарахованих доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 24 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Зобов`язано Головне Управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 13 серпня 2017 року, з урахуванням отриманих за останні 24 місяці служби видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації доходів на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №6 від 18.01.2018 року та виплатити різницю між виплаченою та нарахованою на підставі рішення суду пенсією. Зобов`язано Головне Управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити нарахування ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії та виплатити таку компенсацію. Вказано, що в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 24 жовтня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при призначенні пенсії Головним управлінням ПФ України в м.Києві протиправно не враховано щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60%, що передбачена Постановою КМУ №889 та Наказом МВС №72 та одноразову грошову допомогу при звільненні. Крім того позивач зазначає, що в порушення діючого законодавства у довідці для призначення пенсії йому були зазначені не всі види грошового забезпечення, які він отримував. Також, апелянт зауважує, що з серпня 2015 року, тобто вже після призначення пенсії, відбулось підвищення грошового забезпечення військовослужбовців Національної гвардії щомісячне преміювання до 200%, що підтверджується телеграмою начальника Північного територіального управління від 15.09.2015 №1/21-6774, а тому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з урахуванням збільшення до 200% грошового забезпечення військовослужбовців Національної гвардії шляхом збільшення щомісячного преміювання діючих військовослужбовців. Також зазначено, що в частині визначення дати, з якої необхідно здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки позивач додаткових документів Головному управлінню Пенсійного фонду України в м.Києві не подавав, а відповідачем під час призначення пенсії невірно було обчислено розмір пенсії без включення відповідних надбавок та доплат.

21.02.2019 до суду від військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що підстав для подання до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві оспорюваних сум винагороди (допомоги) у військової частини не було. Також вказано, що збільшення з серпня 2015 року грошового забезпечення військовослужбовців до 200% шляхом підвищення розміру щомісячної премії не є підставою для проведення перерахунку пенсії позивачу.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, думку представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 17.06.2015 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві та отримує пенсію по інвалідності, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як вбачається з нарахування пенсії, пенсія призначена з таких видів грошового забезпечення: 1.Посадовий оклад 685,00 грн.; 2.Оклад за військовим званням 60,00 грн.; 3.Процентна надбавка за вислугу років (25%) 186,25 грн.; 4.Середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, в тому числі: 4.1.Надбавка за кваліфікацію (5%), 4.2.Робота з таємними документами (20%) ,4.3.Шифрувальні роботи 20%, 4.4.Надбавка за особливо важливі завдання 50%, 4.5.Премія 100%.

Всього грошове забезпечення в сумі 2 370,15 грн., а основний розмір пенсії становить 60% грошового забезпечення, тобто 1 571,22 грн.

15 листопада 2016 року позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в м.Києві із проханням здійснити перерахунок пенсії з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації, 60% грошового забезпечення згідно Постанови КМУ №889. До заяви було прикладено копію грошового атестату, проте будь-якої довідки про зазначені вище види грошового забезпечення надано не було.

Листом від 29.12.2016 Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві відмовило в здійсненні перерахунку пенсії з врахуванням зазначених видів грошового забезпечення.

Вважаючи таку відмову протиправно, позивач звернувся з даним позовом до суду.

21 листопада 2016 військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України позивачу надала довідку №21 з якої вбачається, що за період з 01 липня 2013 року по 16 червня 2015 року ОСОБА_1 нараховувались та виплачувались такі додаткові види грошового забезпечення: - надбавка за виконання особливо важливих завдань; - надбавка за класну кваліфікацію; - надбавка за роботу з таємними документами; - надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі; - премія.

З довідки вбачається, що з нарахованих сум утримувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування.

18 січня 2018 року військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України позивачу надала довідку №6 з якої вбачається, що за період з 01 липня 2013 року по 16 червня 2015 року ОСОБА_1 нараховувались та виплачувались: - допомога на оздоровлення; - матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; - додаткова винагорода; - індексація; - одноразова допомога при звільненні.

З довідки вбачається, що з нарахованих сум утримувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування.

Зазначена довідка була надана Головному управлінню Пенсійного фонду України в м.Києві із заявою про перерахунок пенсії лише 04.08.2018. Також в цій заяві позивач просив здійснити перерахунок пенсії з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яка становить 60% грошового забезпечення та збільшення грошового забезпечення до 200%.

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві не здійснило перерахунок та виплату позивачу пенсії.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, та скасування суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, виплатити заборгованість за весь період недоплат та задоволення позовних вимог в цій частині, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) та Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України від 09.07.2003 року № 1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з яких було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 43 Закону № 2262-ХІІ).

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 43 Закону № 2262-ХІІ).

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII).

Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (чинною на час призначення пенсії позивачу) (далі Постанова №1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до Постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329; далі Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Отже, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

В даній частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, оскаржується лише дата, з якої необхідно здійснити перерахунок та виплату позивачу такої пенсії.

Так, колегія суддів зазначає, що позивач просив здійснити перерахунок пенсії з моменту її призначення, тому з врахуванням положень ч.2 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» враховуючи, що додаткові документи на підставі яких відповідач міг здійснити перерахунок пенсії були надані відповідачу лише 13.08.2018 (зареєстровано в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві), а тому перерахунок пенсійного забезпечення має бути здійснено за останні 12 місяців, тобто з 13.08.2017, що вірно встановлено і судом першої інстанції, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині зміні чи скасуванню не підлягає.

Разом з тим, щодо доводів апелянта про необхідність зобов`язання Головне Управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії з урахуванням отриманої позивачем одноразової грошової допомоги при звільненні, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 15 Закону № 2011-ХІІ, як і статтею 9 Закону № 2262-XII, визначено, що військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

За змістом пункту 17 статті 11 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених, зокрема, у пункті 17 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Також, Закон України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу; далі Закон № 400/97-ВР) визначає порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону № 400/97-ВР визначено, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.

Частина третя статті 43 Закону № 2262-XII не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені статтею 15 Закону № 2011-ХІІ та статтею 9 Закону № 2262-XII, які пов`язані зі звільненням особи зі служби.

Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.

Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що одноразова допомога при звільненні не пов`язана з виконанням позивачем своїх службових обов`язків та отриманням за це грошової допомоги, а пов`язана саме з фактом звільнення зі служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 у справі №761/28228/15-а, постанові від 20.02.2018 у справі №344/10887/17.

Отже, в цій частині суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невключення до довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії позивача щомісячної додаткової грошової винагороди, невключення до документів для обрахунку пенсії отриманих позивачем за останні 24 календарні місяці служби грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації грошових доходів, то колегія суддів зазначає, що згідно положень постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» не передбачено включення до довідки про грошове забезпечення видів грошового забезпечення, які не є щомісячними виплатами.

Разом з тим, щодо вимог позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яка становить 60% грошового забезпечення та виплатити заборгованість за весь період недоплат, колегія суддів вказує, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Так, Верховний Суд України вже вирішував питання правильного застосування норм матеріального права щодо включення до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії військовослужбовця, щомісячної додаткової грошової винагороди. Зокрема, в постанові від 20 жовтня 2015 року № 21-2942а15 міститься наступна правова позиція.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою № 889 Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду (далі винагорода) для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV).

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 43 Закону № 2262-ХІІ).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-ІV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 10 травня 2018 року у справі №638/21271/15-а.

Так, у даній справі позивач ставить питання саме про неправомірність невключення до складу грошового забезпечення, з якого йому призначена у 2015 році пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, яку він отримував перед звільненням, з якої нараховані і сплачені страхові внески.

В матеріалах справи міститься копія грошового атестату № 29 (а.с.13), виданого 16 червня 2015 року фінансовим відділенням Військової частини НОМЕР_1 , про види грошового забезпечення ОСОБА_1 , згідно з яким розмір його грошового забезпечення включав додаткову винагороду, яка становила 60 % місячного грошового забезпечення.

Згідно довідки №20 від 21.11.2016 (а.с.15), виданої військової частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, за період військової служби кожного місяця утримувався єдиний соціальний внесок до Пенсійного фонду у розмірі 2,6 % від суми нарахованого грошового забезпечення.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 13 серпня 2017 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої нараховані та сплачені страхові внески, та виплатити різницю між виплаченою та нарахованою на підставі рішення суду пенсією.

Щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з врахуванням збільшення до 200% грошового забезпечення в зв`язку зі збільшенням до 200% грошового забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України на підставі телеграми начальника Північного територіального управління від 15.09.2015 року №1/21-6774 колегія суддів зазначає, що зазначені виплати позивач не отримував та відповідне рішення Кабінетом міністрів України про збільшення будь-якого виду грошового забезпечення не приймалось, а тому відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії у зв`язку зі збільшенням до 200% грошового забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України.

Відтак, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, призвели до помилкового вирішення справи судом першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 24 жовтня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, виплатити заборгованість за весь період недоплат скасувати, та ухвалити в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 13 серпня 2017 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої нараховані та сплачені страхові внески, та виплатити різницю між виплаченою та нарахованою на підставі рішення суду пенсією.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 24 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2019 року.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді О.М. Ганечко

Є.О. Сорочко