Справа № 826/3485/16
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01 березня 2019 року № 826/3485/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Шарій А.А., представника позивача Євтушенко О.Г., представника Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві Жука Ю.О., представника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Бабинця М.В., представника Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві Карпенка Д.В., у відсутність представників інших учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

03.03.2016 Державне підприємство «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» (ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (ГУ ДФС у м. Києві), Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (ДПІ у Подільському районі) в якому висловило прохання:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) ДПІ у Подільському районі від 04.11.2015 № Ю-11625-23;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у м. Києві про результати розгляду скарги від 23.02.2016 №4067/10/26-15-10-08-16;

- зобов'язати ГУ ДФС у м. Києві та ДПІ у Подільському районі вчинити всі необхідні дії щодо повернення та перерахування помилково перерахованих 10000 грн єдиного внеску на належний рахунок.

Правова позиція позивача зводиться до того, що підставою для виставлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2015 № Ю-11625-23 слугував висновок ДПІ у Подільському районі про наявність у ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (ЄСВ) в сумі 100000 грн. Позивач наголошує, що вказана недоїмка виникла не з його вини, а внаслідок помилкового перерахування Головним управлінням Державної казначейської служби України у місті Києві (ГУ ДКС України у м. Києві) коштів між рахунками для сплати ЄСВ.

Позивач зазначає, що вчинив всі можливі заходи для приведення у відповідність особового рахунку з ЄСВ та звертався до органів Пенсійного фонду й податкових органів із відповідними заявами, однак, станом на час подання позову за ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» так і продовжує рахуватись недоїмка зі сплати ЄСВ в сумі 100000 грн.

Крім того, позивач вказує, що подавав скаргу на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2015 № Ю-11625-23, однак рішення ГУ ДФС у м. Києві від 23.02.2016 №4067/10/26-15-10-08-16 в задоволенні скарги відмовлено. Вказане рішення позивач також вважає протиправним.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2016 у справі відкрито провадження та призначено її розгляд.

Враховуючи, що ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» з 01.01.2016 перебуває на обліку як платник податків за основним місцем обліку в Офісі великих платників податків ДФС, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2016, занесено до протоколу судового засідання залучено до участі у справі в якості співвідповідача Офіс великих платників податків ДФС.

На підставі рішення зборів суддів Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017 та згідно з розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2017, справу передано на автоматичний розподіл справ між суддями.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тобто, розгляд даної справи після 15.12.2017 здійснено відповідно до приписів нової редакції КАС України.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2018 справу прийнято до провадження суддею Чудак О.М. і призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

ГУ ДФС у м. Києві подано письмове заперечення на позовну заяву в якому висловлено прохання в задоволенні позову ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» відмовити, оскільки рішення ГУ ДФС у м. Києві від 23.02.2016 №4067/10/26-15-10-08-16 не створює юридичних наслідків для позивача, а процедуру розгляду скарги ними дотримано.

ДПІ у Подільському районі та Офіс великих платників податків ДФС відзиву чи заперечень на адміністративний позов, а також пояснень по суті спору до суду не подавали.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2018 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (ГУПФ України в м. Києві) та ГУ ДКС України у м. Києві.

ГУПФ України в м. Києві подано письмові пояснення у справі, в яких зазначено, що з 11.08.2013 вони не є розпорядником та не здійснюють адміністрування і контроль щодо сплати ЄСВ. При цьому зазначили, що ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» помилково перераховано кошти в сумі 523666,10 грн на рахунок №2627, а не на вірний рахунок №2627, у зв'язку із чим 06.02.2013 управлінням Пенсійного Фонду України в Подільському районі міста Києва складено Висновок про перерозподіл коштів в сумі 523666,10 грн. В період з 12.02.2013 по 07.03.2013 ГУ ДКС України у м. Києві проведено перерозподіл коштів в сумі 623666,10 грн.

ГУ ДКС України у м. Києві подано письмові пояснення на позовну заяву. Зазначено, що управлінням Пенсійного Фонду України в Подільському районі міста Києва у період з 12.02.2013 по 07.03.2013 надані платіжні доручення №53 від 12.02.2013 на суму 100000 грн, №59 від 13.02.2013 на суму 100000 грн, №38 від 14.02.2013 на суму 123666,10 грн, №111 від 20.02.2013 на суму 200000 грн, від 05.03.2013 №175 на суму 50000 грн та №192 від 07.03.2018 на суму 50000 грн на перерозподіл коштів в загальній сумі 623666,10 грн з рахунку №2627 на рахунок №2627 з однаковим призначенням платежів «Перерозподіл коштів «Регістр судноплавства України» () згідно листів від 04.02.2013 №1.8-274, №1.8-275, №1.8-276, №1.8-277, №1.8-278». Всі платіжні доручення на суму 623666,10 грн були оплачені. При цьому, з огляду на те, що фактично ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» фактично перераховано на рахунок №2627 кошти в сумі 523666,10 грн, а управлінням Пенсійного Фонду України в Подільському районі міста Києва надані платіжні доручення на перерозподіл коштів в загальній сумі 623666,10 грн, на рахунку позивача №2627 станом на 07.03.2013 рахувалась переплата в сумі 100000 грн.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та надані у справу докази.

Представник ГУ ДФС у м. Києві вказав на відсутність підстав для задоволення позову, оскільки наразі управління не уповноважено вчиняти жодні дії до даного платника.

Представник Офісу великих платників податків ДФС також проти задоволення позову заперечував.

Представник ГУ ДКС України у м. Києві зазначив про нейтральність позиції управління, повідомивши фактичні обставини справи.

Представники ДПІ у Подільському районі та ГУПФ України в м. Києві в засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином.

Отже суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, встановив наступне.

04.11.2015 ДПІ у Подільському районі сформовано та направлено ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» вимогу №Ю-11625-23 про сплату недоїмки з ЄСВ у сумі 100000 грн, згідно якої станом на 31.10.2015 на картці особового рахунку позивача обліковується недоїмка у розмірі 100000 грн.

Вимога про сплату боргу №Ю-11625-23 від 04.11.2015 оскаржена ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» до ГУ ДФС у м. Києві.

Рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 23.02.2016 №4067/10/26-15-10-08-16 в задоволенні скарги відмовлено з огляду на наявність у позивача станом на 18.02.2016 недоїмки зі сплати ЄСВ в сумі 100000 грн та недотримання позивачем вимог Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №450, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.09.2013 за №1601/24133.

Позивач звернувся до суду із даним позовом, адже вважає протиправними вимогу про сплату боргу №Ю-11625-23 від 04.11.2015 та рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 23.02.2016 №4067/10/26-15-10-08-16, а також зазначає, що відповідачами безпідставно не вживаються заходи для повернення та перерахування помилково перерахованих коштів.

Суд, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, дійшов наступних висновків.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно пункту першого частини першої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту шостого частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» недоїмкою є - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно частини четвертої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Так, відповідно до пункту третього розділу 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953, фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках:

- якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами;

- якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

За приписами пункту четвертого розділу 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, - вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Встановлено, що підставою для формування вимоги про сплату боргу №Ю-11625-23 від 04.11.2015 слугувало те, що станом на 31.10.2015 згідно ІС «Податковий блок» на картці особового рахунку позивача обліковується недоїмка зі сплати ЄСВ у розмірі 100000 грн.

Судом досліджено обставини за яких виникла вказана недоїмка та встановлено наступне.

В січні 2013 року ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» помилково перераховано кошти в сумі 523666,10 грн на невірний рахунок Пенсійного фонду України №2627 призначений для сплати єдиного внеску за кодом 102 (утримання осіб, які отримують грошове забезпечення - військовослужбовців), а не на рахунок №2627 призначений для сплати єдиного внеску за кодом 101 (за найманих працівників).

При цьому, штатним розписом працівників підприємства посад військовослужбовців не передбачено та не передбачалося, єдиний соціальний внесок з їх грошового забезпечення не нараховувався та не подавалися відповідні звіти.

Відповідно до частини тринадцятої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції станом на час помилкової сплати позивачем ЄСВ на невірний рахунок) суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені Пенсійним фондом за погодженням з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Процедуру зарахування в рахунок майбутніх платежів або повернення платникам, на яких згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» покладено обов'язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, суми помилково сплаченого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначав Порядок зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення помилково сплачених коштів, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 №21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за №955/18250.

Пунктом 4 цього Порядку передбачалось, що повернення коштів здійснюється у випадках:

- помилкової або надмірної сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій або інших коштів на відповідний рахунок органу Пенсійного фонду, відкритий в органах Державного казначейства України для їх зарахування (далі - рахунок органу Пенсійного фонду), відповідно до встановленого розміру єдиного внеску;

- помилкової сплати суми єдиного внеску та/або фінансових санкцій на неналежний рахунок органу Пенсійного фонду.

Відповідно до пунктів 5-10 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення помилково сплачених коштів, - повернення коштів у випадках, передбачених пунктом 4 цього Порядку, здійснюється на підставі заяви платника, яка подається в довільній формі до органу Пенсійного фонду, в якому він перебуває на обліку як платник єдиного внеску.

Орган Пенсійного фонду, одержавши від платника заяву, передбачену пунктом 5 цього Порядку, у строк не більше трьох робочих днів проводить перевірку викладених у ній даних.

Орган Пенсійного фонду у термін не більше ніж три робочих дні з дня отримання заяви на підставі даних карток особових рахунків платників готує висновок за формою, наведеною у додатку 1, про повернення помилково сплачених коштів або про відмову в задоволенні заяви, про що платник повідомляється письмово, за підписом посадової особи органу Пенсійного фонду.

На підставі висновку, зазначеного у пункті 7 цього Порядку, у термін не пізніше ніж два робочих дні після його підписання орган Пенсійного фонду здійснює повернення помилково сплачених коштів з рахунку, на який їх було сплачено, шляхом оформлення розрахункових документів та направлення їх відповідним органам Державного казначейства України.

Органи Державного казначейства України на підставі розрахункових документів органів Пенсійного фонду перераховують кошти за належністю за рахунок поточних надходжень за день на відповідних рахунках органів Пенсійного фонду.

Помилково сплачені суми єдиного внеску та/або фінансових санкцій на неналежний рахунок органу Пенсійного фонду, перераховуються шляхом оформлення органом Пенсійного фонду розрахункового документа про перерахування коштів на відповідний рахунок органу Пенсійного фонду за заявою платника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження такої заяви.

Повернення платникам єдиного внеску помилково сплачених коштів здійснюється органами Пенсійного фонду за рахунок поточних надходжень на рахунок органу Пенсійного фонду, на який сплачено кошти, що повертаються.

У разі неможливості здійснення повернення одноразово на загальну суму орган Пенсійного фонду здійснює повернення частковими сумами шляхом оформлення відповідних розрахункових документів.

У разі недостатності або відсутності на відповідному рахунку поточних надходжень коштів для здійснення повернення відповідний орган Пенсійного фонду направляє звернення за формою наведеною у додатку 2 для підкріплення коштами цього рахунку до головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві чи Севастополі (далі - головне управління).

Головне управління на підставі звернення приймає рішення за формою, наведеною у додатку 3, та оформлює розрахункові документи для перерахування на рахунок органу Пенсійного фонду необхідної суми коштів з відповідного рахунку, відкритого на ім'я головного управління в органі Державного казначейства. Зазначені розрахункові документи передаються для виконання Головному управлінню Державного казначейства України.

Головне управління Державного казначейства України на підставі розрахункових документів головного управління перераховує кошти єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій у межах поточних надходжень за день у цілому по регіону за відповідним видом платежу.

У разі недостатності або відсутності коштів на рахунку головного управління його підкріплення здійснюється на підставі рішення Пенсійного фонду України за формою наведеною у додатку 3 для перерахування коштів з відповідного рахунку, відкритого в Державному казначействі України для зарахування коштів єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій за відповідним видом надходжень, до розмежування цих коштів за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Підставою для прийняття рішення щодо підкріплення коштами є звернення головного управління за формою наведеною у додатку 2.

На підставі прийнятого рішення Пенсійний фонд України оформлює розрахункові документи на перерахування необхідної суми коштів відповідному органу Пенсійного фонду для здійснення повернення та надає їх до Державного казначейства України.

Державне казначейство України на підставі розрахункових документів Пенсійного фонду України до здійснення розмежування єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування перераховує кошти за належністю у межах поточних надходжень за день.

04.02.2013 з метою виправлення вказаної помилки ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» до управління Пенсійного Фонду України в Подільському районі міста Києва були надіслані листи №1.8-274, №1.8-275, №1.8-276, №1.8-277, №1.8-278 з проханням зарахувати невірно перераховані кошти на необхідний рахунок.

06.02.2013 управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва з урахуванням наведених листів підготувало висновок про перерозподіл зайво перерахованих ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» коштів в сумі 523666,10 грн з рахунку №2627 на рахунок №2627, призначений для сплати єдиного внеску за кодом 101 (за найманих працівників).

У період з 12.02.2013 по 07.03.2013 управлінням Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва подано до ГУ ДКС України у місті Києві надані платіжні доручення №53 від 12.02.2013 на суму 100000 грн, №59 від 13.02.2013 на суму 100000 грн, №38 від 14.02.2013 на суму 123666,10 грн, №111 від 20.02.2013 на суму 200000 грн, від 05.03.2013 №175 на суму 50000 грн та №192 від 07.03.2018 на суму 50000 грн з однаковим призначенням платежів «Перерозподіл коштів «Регістр судноплавства України» () згідно листів від 04.02.2013 №1.8-274, №1.8-275, №1.8-276, №1.8-277, №1.8-278».

На підставі вказаних висновку та платіжних доручень ГУ ДКС України у м. Києві у період з 12.02.2013 по 07.03.2013 на рахунок №2627 призначений для сплати єдиного внеску за кодом 101 (за найманих працівників) було перерозподілено кошти у розмірі 623666,10 грн.

В матеріалах справи наявна копія платіжного доручення №59 від 13.02.2013 на суму 100000 грн із проставленою 14.02.2013 ГУ ДКС України у м. Києві відміткою «повертається без виконання згідно пункту 3.6 постанови Національного банку України №22 від 21.01.2004 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні у національній валюті».

ГУ ДКС України у м. Києві зазначає, що платіжне доручення №59 від 13.02.2013 на суму 100000 грн фактично було оплачено, але помилково повернуте управлінню Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва. Факт проведення перерозподілу коштів згідно платіжного доручення №59 від 13.02.2013 з рахунку №2627 на рахунок №2627 підтверджується наданими ГУ ДКС України у місті Києві виписками із вказаних рахунків.

Оскільки позивач помилково сплатив на рахунок №2627 кошти в сумі 523666,10 грн, а з рахунку №2627 перерозподілено на рахунок кошти №2627 в сумі 623666,10 грн, на рахунку №2627, призначеному для сплати єдиного внеску за кодом 102 (утримання осіб, які отримують грошове забезпечення), виникла недоїмка у сумі 100000 грн.

27.05.2013 згідно платіжного доручення №1483 ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» сплачені штрафні санкції в сумі 38778,61 грн, які нараховані за неправильну сплату ЄСВ.

Відповідно до акту розрахунків від 21.11.2013, складеному управлінням Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва та позивачем, за даними Пенсійного фонду обліковується заборгованість по сплаті ЄСВ в зв'язку зі сплатою на невідповідні рахунки в сумі 100000 грн.

Згідно з матеріалами справи, вказана заборгованість виникла 05.03.2013 на підставі перерозподілу зайво перерахованих коштів управлінням Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва.

06.02.2014 ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» подано до управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва звернення №1.8-239 щодо перерахування зайво перерозподілених коштів у сумі 100000 грн з рахунку за кодом за кодом 101 (за найманих працівників) на рахунок за кодом 102 (утримання осіб, які отримують грошове забезпечення).

Листом №1926/11 від 11.02.2014 управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва повідомило ДПІ у Подільському районі та ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» про складений висновок щодо перерахування коштів в сумі 523666,10 грн на рахунок за кодом 102 та направлення розрахункових документів до ГУ ДКС України у м. Києві. Вказано, що на виставлене платіжне доручення №59 від 13.02.2013 на суму 100000 грн ГУ ДКС України у місті Києві надано відмову згідно пункту 3.6 постанови Національного банку України №22 від 21.01.2004 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні у національній валюті».

Також в листі №1926/11 від 11.02.2014 повідомлено, що відповідно до Закону України від 04.07.2013 №406 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» з 11.08.2013 виконання функцій з адміністрування ЄСВ забезпечується Міністерством доходів і зборів України.

Суд зауважує, що до моменту передачі функцій з адміністрування ЄСВ податковим органам, управлінням Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва не приведено у відповідність картку особового рахунку позивача, яку передано до ДПІ у Подільському районі із заборгованістю рахунку №2627 в сумі 100000 грн.

В листі від 29.04.2016 №2553/10 Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві повідомило позивача, що управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва зверталося до ДПІ у Подільському районі з проханням провести перерозподіл коштів в сумі 100000 грн з рахунку « 101» на рахунок « 102».

З моменту передачі функцій з адміністрування ЄСВ податковим органам та до 26.02.2016 процедуру зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, сум помилково сплаченого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначав Порядок зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №450, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.09.2013 за №1601/24133.

Згідно пункту 4 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, - повернення коштів здійснюється у випадках:

- надміру або помилково сплачених сум єдиного внеску, безпідставно стягнених сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій або інших коштів на відповідний рахунок органу доходів і зборів, відкритий в органі Казначейства за балансовим рахунком 3719;

- помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок органу доходів і зборів.

Пункт 5 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, - передбачав, що повернення коштів у випадках, передбачених пунктом 4 цього Порядку (окрім випадку надходження до органу доходів і зборів рішення суду про визнання безпідставним стягнення ним з юридичних і фізичних осіб сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій), здійснюється виключно на підставі заяви платника про повернення надміру або помилково сплачених коштів, яка подається в довільній формі до органу доходів і зборів.

У заяві обов'язково зазначаються: найменування платника (суб'єкта господарювання); код ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер), або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті); місцезнаходження та номер контактного телефону; причини повернення коштів; сума коштів, що підлягає поверненню; напрям перерахування коштів із зазначенням реквізитів рахунка одержувача коштів.

До заяви платник обов'язково додає оригінал або завірену ним копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), який підтверджує сплату коштів на рахунок відповідного органу доходів і зборів.

Відповідно до пункту 6 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, - структурний підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, одержавши від платника заяву, у строк не більше п'яти робочих днів проводить перевірку викладених у ній даних та у разі необхідності вимагає від платника та його посадових осіб надання додаткових документів, інформації та пояснень.

У разі наявності у платника єдиного внеску заборгованості зі сплати єдиного внеску або фінансових санкцій за іншими рахунками, повернення надміру або помилково сплачених коштів здійснюється після погашення платником такої заборгованості.

У разі відмови в задоволенні заяви, платнику єдиного внеску структурним підрозділом органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, надається (надсилається) повідомлення за підписом посадової особи органу доходів і зборів із зазначенням причин відмови.

У разі задоволення заяви, заява з відміткою про підтвердження повернення надміру або помилково сплачених коштів структурного підрозділу органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, передається до координаційно-моніторингового підрозділу для підготовки висновку.

Матеріали справи містять заяву позивача №1,8-2664 від 22.11.2013 в якій позивач повідомляє ДПІ у Подільському районі про те, що ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» ніколи не нараховувався єдиний соціальний внесок з грошового забезпечення військовослужбовців, не надавалися відповідні звіти та висловлюється до ДПІ у Подільському районі прохання провести відповідне коригування для приведення особового рахунку ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» по сплаті ЄСВ у відповідність. До заяви позивач додав акт розрахунків від 21.11.2013.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази подання даної заяви до ДПІ у Подільському районі, а також надання ДПІ у Подільському районі відповіді на вказану заяву позивача.

З 26.02.2016 процедуру зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску визначає Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 №6, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.02.2016 за №193/28323.

Згідно пункту 4 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, - у випадку надмірної сплати сум єдиного внеску на рахунок 3719 органом доходів і зборів здійснюється зарахування цих Коштів у рахунок майбутніх платежів за тим самим рахунком відповідно до встановленого розміру єдиного внеску та у порядку календарної черговості виникнення зобов'язань Платника з цього платежу.

Відповідно до пункту 3 цього ж Порядку, рахунок 3719 - відповідні небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 «Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування», відкриті в органах Державної казначейської служби України.

Помилково сплачені суми єдиного внеску - суми Коштів, які на певну дату зараховані на невідповідний рахунок 3719 та/або сплачені з рахунку неналежного Платника (пункт 3 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів).

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, - повернення Коштів здійснюється у випадку помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719.

Відповідно до пункту 6 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, - повернення Коштів здійснюється на підставі заяви Платника про таке повернення.

В справі наявна копія заяви ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» №11.4-468 від 09.03.2016 до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування платників про повернення (перерозподіл) помилково перерахованих ГУ ДКС України у м. Києві коштів в сумі 100000 грн на відповідний рахунок по сплаті ЄСВ.

Однак, матеріали справи не містять доказів факту подання позивачем такої заяви, а також відповіді Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування платників на вказану заяву позивача.

З урахуванням наведених обставин у сукупності, суд вважає, що недоїмка зі сплати єдиного внеску у сумі 100000 грн, наявність якої слугувала підставою для формування спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2015 №Ю-11625-23, виникла не з вини ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України».

Так, в січні 2013 року позивач допустив помилку та перерахував кошти для сплати ЄСВ на невірний рахунок.

Разом з цим, позивач вжив всіх можливих та достатніх заходів для усунення наслідків цієї помилки та подав відповідні заяви до органу Пенсійного фонду, відповідального за проведення відповідного коригування на момент виникнення помилки.

Однак, не зважаючи на вжиття позивачем достатніх заходів для повернення сплачених коштів на вірний рахунок та приведення у відповідність даних його особового рахунку, з вини суб'єктів владних повноважень за позивачем почала обліковуватись заборгованість (недоїмка) в сумі 100000 грн.

Окремо суд наголошує на тому, що вказана недоїмка виникла по рахунку №2627, який призначений для сплати єдиного внеску за кодом 102 (утримання осіб, які отримують грошове забезпечення - військовослужбовців). Однак, штатним розписом працівників ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» посад військовослужбовців не передбачено та не передбачалося. ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» ніколи не нараховувався єдиний соціальний внесок з грошового забезпечення військовослужбовців та не надавалися відповідні звіти. Отже, за позивачем не може рахуватись недоїмка зі сплати ЄСВ за осіб, які отримують грошове забезпечення - військовослужбовців.

При цьому, відповідачі не заперечують того, що вказана сума недоїмки обліковується на картці особового рахунку позивача не з його вини.

Тому, суд вважає, що на картці особового рахунку позивача безпідставно обліковується недоїмка зі сплати єдиного внеску в сумі 100000 грн, що вказує на протиправність та необхідність скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2015 №Ю-11625-23.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДФС у м. Києві про результати розгляду скарги від 23.02.2016 №4067/10/26-15-10-08-16, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Відповідно до пункту першого частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

З наведених норм права вбачається, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дії або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права позивача.

Суд вважає, що задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДФС у м. Києві, прийнятого за результатом розгляду скарги позивача на оскаржувану податкову вимогу, не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом визнання протиправною та скасування оскаржуваної податкової вимоги.

Аналогічну позицію викладеного Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 31.05.2012 у справі №К/9991/26796/12 та від 20.06.2012 у справі №К/9991/29420/12, в яких зазначено, що рішення контролюючих органів за результатами розгляду скарг платників податків не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні КАС України і не породжує правовідносин, які можуть бути предметом спору, оскільки наслідком його винесення податковим органом є обов'язок відповідного територіального органу ДПС прийняти податкове повідомлення-рішення, яке в свою чергу може бути оскаржено в судовому порядку. Отже, мотивація, спосіб її викладення, прийняття рішення в процесі адміністративного оскарження, визначеного нормами Податкового кодексу, є досудовим порядком вирішення спору, а тому не підлягає оцінці судом.

Суд також не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання ГУ ДФС у м. Києві та ДПІ у Подільському районі вчинити всі необхідні дії щодо повернення та перерахування помилково перерахованих 100000 грн єдиного внеску на належний рахунок.

Так, за змістом пункту 6 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, - повернення Коштів здійснюється на підставі заяви Платника про таке повернення.

Згідно пункту 11 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, - кошти, помилково сплачені Платником на Рахунок територіального органу Пенсійного фонду України, відкритий в органі Казначейства, підлягають поверненню з урахуванням вимог пункту 5 цього Порядку та згідно з реєстрами сум неповернутих коштів, отриманих від територіальних органів Пенсійного фонду України органами доходів і зборів відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 04.07.2013 №406 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи», або зараховуються у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску за згодою Платника.

Тому суд вважає, що обов'язковою умовою проведення відповідного коригування даних картки особового рахунку позивача також є подання платником відповідної заяви.

Водночас, як зазначено вище в матеріалах справи відсутні, а позивачем не надані докази подання відповідних заяв до податкового органу відповідального за ведення обліку платежів та складання звітності.

Крім того, встановлено, що станом на час розгляду даної справи позивач перебуває на податковому обліку в Офісі великих платників податків ДФС, тому органом відповідальним за ведення обліку платежів та складання звітності є Офіс великих платників податків ДФС, а не ГУ ДФС у м. Києві чи ДПІ у Подільському районі.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання протиправною та скасування вимога про сплату боргу №Ю-11625-23 від 04.11.2015, в той час як у задоволенні позову в іншій частині необхідно відмовити з підстав зазначених вище.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Встановлено, що позивач звернувся до суду з двома позовними вимогами немайнового характеру та однією позовною вимогою майнового характеру за які сплатив судовий збір у загальному розмірі 4256 грн згідно платіжних доручень №2563 від 02.03.2016 та №2786 від 18.03.2016, в тому числі 2756 грн за немайнові вимоги та 1500 грн - за майнову вимогу.

Оскільки, за результатом судового розгляду даної справи суд дійшов висновку про задоволення позову лише в частині майнової вимоги позивача, останньому підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень судовий збір в сумі 1500 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Державного підприємства «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №Ю-11625-23 від 04.11.2015.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1500 грн (одна тисяча п'ятсот гривень).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Державне підприємство «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» (місцезнаходження юридичної особи: 04070, місто Київ, вулиця Сагайдачного, будинок10; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 30058275).

Відповідач - Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04080, місто Київ, вулиця Турівська, 12; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 39467012).

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 39439980).

Відповідач - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження юридичної особи: 04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11г; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 39440996).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 42098368).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 01601, місто Київ, вулиця Терещенківська, будинок 11-а, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 37993783).

Повний текст рішення складено 01.03.2019.

Суддя О.М. Чудак