Справа № 800/539/16
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2019 року

Київ

справа №800/539/16

адміністративне провадження №П/9901/261/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В. М.,

Шарапи В.М.,

Білоуса О.В.,

Желтобрюх І.Л.,

секретар - Шевчук К.В.,

за участю

представника відповідача - Кот О.В.,

представника третьої особи 1 - Белінської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_7

до Верховної Ради України,

треті особи - Вища рада правосуддя, Державна судова адміністрація України,

про визнання незаконною постанови, -

встановив:

У жовтні 2016 року ОСОБА_7 звернулась до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовом до Верховної Ради України (далі - відповідач, ВРУ), треті особи - Вища рада юстиції (далі - третя особа 1, ВРЮ), Державна судова адміністрація України (далі - третя особа 2, ДСА України), про визнання незаконною та скасування постанови Верховної Ради України від 29 вересня 2016 року №1607-VIІI "Про звільнення судді".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05 листопада 2015 року Вища рада юстиції прийняла рішення №810/0/15-15 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області ОСОБА_7. з посади за порушення присяги». За наслідками оскарження цього рішення у судовому порядку, постановою Вищого адміністративного суду України від 02 лютого 2016 року рішення Вищої ради юстиції від 05 листопада 2015 року №810/0/15-15 скасовано. Не погодившись із рішенням суду, Вища рада юстиції звернулась до Верховного Суду України із заявою про його перегляд, однак судового рішення ще не прийнято. Незважаючи на цю обставину, 29 вересня 2016 року на засіданні Верховної Ради України прийнято оскаржуване рішення, яким позивача звільнено з посади. За таких обставин вважає, що відповідач не мав права порушувати питання про її звільнення з посади. Крім того, наголошує на порушення процедури звільнення судді, оскільки відповідач не повідомив її про розгляд питання про звільнення не пізніше ніж за три дні до засідання, як це передбачено Регламентом Верховної Ради України (а.с. 5-8).

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав до суду заперечення на позовну заяву, а також відзив, в яких просив залишити позовну заяву ОСОБА_7 без задоволення. Відповідач вказує на те, що 27.09.2016 року прес-служба Апарату Верховної Ради України на сайті Верховної Ради України розмістила інформацію із запрошенням для участі суддів у розгляді на пленарному засіданні питання щодо їх звільнення, у тому числі ОСОБА_7 Урядовою телеграмою від 27.09.2016 року ОСОБА_7 повідомлено, що на позачерговому засіданні Верховної Ради України, яке відбудеться 29.09.2016 року, розглядатиметься подання Вищої ради юстиції про звільнення ОСОБА_7 з посади судді у зв'язку з порушенням присяги. У зв'язку із скликанням на вимогу Президента України позачергового пленарного засідання Верховної Ради України восьмого скликання 29.09.2016 року Комітетом Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя 27.09.2016 року урядовою телеграмою також було направлено повідомлення на адресу позивача. А тому відповідач вважає, що зазначене питання могло бути розглянуто в стислі строки і за відсутності ОСОБА_7 За прийняття рішення щодо звільнення позивача свої голоси віддали 226 народних депутатів України. Рішення прийнято відкритим поіменним голосуванням більшістю голосів народних депутатів України від конституційного складу Верховної Ради України та оформлено відповідною Постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 29.09.2016 року за №1607-VIII. Вважає, що приймаючи оскаржувану постанову Верховною Радою України було дотримано процедуру звільнення позивача з посади судді (а.с. 48-54, 135-145).

Вищою радою юстиції (правонаступником якої є Вища рада правосуддя) під час судового розгляду справи надавались пояснення, в яких ВРЮ зазначає, що обставини, які мали значення та стали підставою для прийняття рішення про звільнення позивача з посади, а також обґрунтування саме такого рішення у повному обсязі в ньому наведені. Приймаючи рішення 05 листопада 2015 року про внесення подання про звільнення позивача за порушення присяги ВРЮ діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством. Зазначає, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року скасовано рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 16 квітня 2018 року про визнання протиправним та скасування рішення ВРЮ від 05.11.2015 року №810/0/15-15 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області ОСОБА_7 з посади за порушення присяги» та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 (а.с. 41-44, 110-111).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року відкрито провадження в даній справі, судове засідання призначено на 10 листопада 2016 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 листопада 2016 року зупинено провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_7 до Верховної Ради України, треті особи - Вища рада юстиції, Державна судова адміністрація України, про визнання незаконною та скасування постанови, - до набрання законної сили судовим рішенням у справі №П/800/451/15 (21-729а16) за позовом ОСОБА_7 до Вищої ради юстиції про визнання рішення протиправним та його скасування.

Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2018 року адміністративну справу №800/539/16 за позовом ОСОБА_7 до Верховної Ради України, треті особи - Вища рада юстиції, Державна судова адміністрація України, про визнання незаконною та скасування постанови прийнято до провадження Верховного Суду та для вирішення питання про поновлення провадження у справі призначено її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 22 січня 2019 року.

22 січня 2019 року ухвалою Верховного суду поновлено провадження у справі №800/539/16 та розпочато її розгляд спочатку за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засіданні у справі призначено на 19 лютого 2019 року.

Ухвалою Суду від 19 лютого 2019 року здійснено процесуальну заміну третьої особи 1 з Вищої ради юстиції на Вищу раду правосуддя.

Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явилась. 17 січня 2019 року та 18 лютого 2019 року від позивача до Суду надійшли заяви про здійснення розгляду справи за її відсутності.

Представники відповідача та третьої особи 1 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували.

Представник третьої особи 2, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів встановила наступне.

ОСОБА_7 Указом Президента України №712/2002 від 13 серпня 2002 року призначено на посаду судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області у межах п'ятирічного строку (а.с. 32-34).

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 22 травня 2008 року №296-VI ОСОБА_7 обрано на посаду Чарнобаївського районного суду Черкаської області безстроково (а.с. 30-31).

05 листопада 2015 року ВРЮ прийняла рішення, дійшовши висновку про порушення суддею Чорнобаївського районного суду Черкаської області ОСОБА_7. присяги судді. 17 грудня 2015 року ВРЮ до Верховної Ради України внесено подання про звільнення ОСОБА_7 з посади судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області у зв'язку з порушенням присяги (а.с. 64-74).

Розпорядженням Голови Верховної Ради України від 27 вересня 2016 року №352, у зв'язку з вимогою Президента України, вирішено скликати позачергове пленарне засідання Верховної Ради України восьмого скликання на 10 годину 29 вересня 2016 року, на якому розглянути питання про звільнення суддів (а.с. 61).

27 вересня 2016 року відповідачем на адресу Чорнобаївського районного суду Черкаської області направлено урядову телеграму з повідомленням про розгляд питання щодо звільнення судді ОСОБА_7. на позачерговому засіданні Верховної Ради України 29 вересня 2016 року. Зазначена телеграма вручена позивачу 28 вересня 2019 року (а.с. 81-83).

Постановою Верховної Ради України від 29 вересня 2016 року №1607-VIІІ вирішено звільнити ОСОБА_7 з посади судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області у зв'язку з порушенням присяги (а.с. 10).

Порядок призначення та звільнення суддів визначається Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VI та Регламентом Верховної Ради України, затвердженим Законом України від 10.02.2010р. №1861-VI.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 126 Конституції України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у разі порушення суддею присяги.

Згідно п. 1 ст. 131 Конституції України в Україні діє Вища рада юстиції, до відання якої належить внесення подання про призначення суддів на посади або про звільнення їх з посад.

Частинами 3, 5 ст. 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VI (далі - Закон №2453-VI, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що звільнення судді з посади на підставі порушення ним присяги судді відбувається за поданням Вищої ради юстиції після розгляду цього питання на її засіданні відповідно до Закону України "Про Вищу раду юстиції". На підставі подання Вищої ради юстиції Верховна Рада України приймає постанову про звільнення судді з посади.

Суд зазначає, що правомірність рішення ВРЮ від 05 листопада 2015 року щодо внесення подання про звільнення позивача з посади судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області у зв'язку з порушенням присяги була предметом розгляду адміністративної справи №800/24/17 (800/451/15).

Рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду

від 16 квітня 2018 року у справі №800/24/17 (800/451/15) позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення ВРЮ від 05 листопада 2015 року. Проте постановою Великої Палати Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі №800/24/17 (800/451/15) рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 квітня 2018 року скасовано та ухвалено нове про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи наведене, Суд зазначає, що під час розгляду даної адміністративної справи дослідженню підлягає правомірність оскаржуваної постанови Верховної Ради України в частині дотримання процедури її прийняття.

У відповідності до положень статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на порушення відповідачем процедури її звільнення, оскільки її не повідомлено про розгляд питання про звільнення не пізніше ніж за три дні до засідання, як це передбачено Регламентом Верховної Ради України.

Порядок підготовки і проведення сесій Верховної Ради України, її засідань, формування державних органів, законодавчу процедуру, процедуру розгляду інших питань, віднесених до її повноважень, та порядок здійснення контрольних функцій Верховної Ради України визначає Регламент Верховної Ради України, затверджений Законом України від 10.02.2010р. №1861-VI (далі - Регламент, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною 3 ст. 216-1 Регламенту передбачено, що подання про звільнення судді, обраного Верховною Радою безстроково, вноситься до Верховної Ради Вищою радою юстиції. До подання додаються документи, що підтверджують підстави звільнення, передбачені частиною п'ятою статті 126 Конституції України.

За приписами ч. 4 цієї статті обговорення питання про звільнення судді, обраного Верховною Радою безстроково, на пленарному засіданні Верховної Ради починається з оголошення головуючим на пленарному засіданні Верховної Ради подання Вищої ради юстиції.

У відповідності до ч. 5 даної статті після доповіді суддя, питання стосовно якого розглядається, має право на виступ. При звільненні судді на підставі пунктів 4, 5 частини п'ятої статті 126 Конституції України присутність судді є обов'язковою. Такому судді має бути повідомлено про розгляд питання про його звільнення не пізніше ніж за три дні до дня проведення засідання Верховної Ради, на якому розглядатиметься це питання. Такий суддя має право на представника. У разі повторного неприбуття судді, щодо якого розглядається питання про звільнення, на засідання Верховної Ради, за умови повідомлення йому про розгляд питання про його звільнення у строк, передбачений цією частиною, таке питання може бути розглянуто за його відсутності.

Згідно ч.ч. 6-8 ст. 216-1 Регламенту кожний народний депутат має право ставити запитання доповідачу та безпосередньо судді чи його представнику, висловлювати свою думку, надавати письмові матеріали. За наявності зауважень до подання про звільнення судді, що потребують додаткової перевірки органом, що вніс таке подання, голосування щодо звільнення судді не проводиться. Повторний розгляд такого подання здійснюється за умов перевірки органом, що вніс подання, обставин, щодо яких висловлено зауваження, і повідомлення цим органом про результати такої перевірки та невідкликання внесеного подання. Рішення про звільнення судді приймається відкритим поіменним голосуванням і оформлюється постановою Верховної Ради України. Голосування про звільнення суддів може проводитися списком, а з підстав, передбачених п. 4, 5, 6 ч. 5 ст. 126 Конституції України, - щодо кожного судді окремо.

Отже, оголошення подання про звільнення судді, доповідь, обговорення, виступ судді або/та його представника, запитання до них народних депутатів, не голосування у разі наявності зауважень до подання - це стадії прийняття відповідного рішення парламентом. Задля забезпечення критерію обґрунтованості рішення відповідач має ретельно досліджувати наявні матеріали, може збирати додаткові документи, пояснення осіб тощо.

Крім того, критерій щодо прийняття рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення випливає з принципу гласності прийняття рішень. Верховна Рада України, як орган державної влади, зобов'язана застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо, якщо воно матиме несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймається рішення, має право бути вислуханою, наводити доводи та докази на їх підтвердження. >

Враховуючи вищенаведене, Суд вважає, що про проведення засідання Верховної Ради України, призначеного на 29 вересня 2016 року, ОСОБА_7 повідомлено з порушенням строку, визначеного Регламентом, оскільки урядова телеграма від 27 вересня 2016 року вручена позивачу 28 вересня 2016 року. Зазначені обставини не спростовані представником відповідача під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов'язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».

Сторони повинні мати можливість висловити свої аргументи під час публічного слухання справи. Право на змагальний процес означає можливість для сторін знати та висловити свої міркування щодо усіх наданих у справі доказів чи пояснень (рішення ЄСПЛ від 23 червня 1993 року у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos.), заява № 12952/87).

Таким чином, невиконання Верховною Радою України вимог ч. 5 ст. 216-1 Регламенту про обов'язкове повідомлення ОСОБА_7 про проведення засідання, на якому розглядатиметься питання про її звільнення, не пізніше ніж за три дні до дня засідання, та прийняття Верховною Радою України оскаржуваного рішення за відсутності позивачки призвело до порушення її прав на участь у процесі прийняття відповідного рішення.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду при розгляді адміністративної справи №800/606/16 (постанова від 06 листопада 2018 року).

Також, колегія суддів звертає увагу на положення частини 4 статті 216-1 Регламенту, якими передбачено, що обговорення питання про звільнення судді, обраного Верховною Радою безстроково, на пленарному засіданні Верховної Ради починається з оголошення головуючим на пленарному засіданні Верховної Ради подання Вищої ради юстиції.

Згідно з витягом зі стенограми позачергового засіданні Верховної Ради України від 29 вересня 2016 року головуючий на позачерговому пленарному засіданні повідомив про надходження до Верховної Ради України подання Вищої ради юстиції про звільнення суддів за порушення присяги та надав слово голові Комітету з питань правової політики та правосуддя та Голові Вищої ради юстиції. Далі головуючим на позачерговому пленарному засіданні повідомлено про розгляд проекту постанови «Про звільнення ОСОБА_7 з посади судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області у зв'язку з порушенням присяги судді» та надано слово Голові Вищої ради юстиції, який повідомив, що рішення ВРЮ прийнято за поданням висновку Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції. При цьому стенограма не містить інформації про оголошення головуючим на пленарному засіданні Верховної Ради подання Вищої ради юстиції про звільнення позивача.

З огляду на вищенаведене, Суд вважає, що відповідач допустив порушення принципів та порядку адміністративної процедури, визначених Конституцією України, Законами України «Про судоустрій і статус суддів», «Про Вищу раду юстиції» та Регламентом Верховної Ради України, що полягали у вчиненні дій з розгляду питання про звільнення позивача з посади судді та прийнятті постанови про її звільнення не в межах закону, необґрунтовано та без забезпечення права особи на участь у процесі прийняття рішень. Порушення відповідачем цих принципів виключає висновок про правомірність вирішення ним питання про звільнення позивача з посади судді та законність прийнятої постанови про її звільнення.

Беручи до уваги зазначене, Суд вважає, що допущені Верховною Радою України порушення розгляду питання про звільнення ОСОБА_7 з посади судді на пленарному засіданні 29 вересня 2016 року свідчать про вчинення відповідачем протиправних дій з розгляду такого питання.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_7 підлягають задоволенню.

Відповідно до п.п 1, 3 ч. 4 ст. 266 КАС України Верховний Суд за наслідками розгляду адміністративних справ, визначених частиною другою цієї статті, може визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправним та нечинним повністю або в окремій його частині; застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 245 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням викладеного, задля повного захисту порушених прав та інтересів позивача, Суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати постанову Верховної Ради України від 29 вересня 2016 року №1617-VIII про звільнення ОСОБА_7 з посади судді Чарнобаївського районного суду Черкаської області у зв'язку з порушенням присяги судді, оскільки саме такий спосіб захисту порушених прав позивача є належним та відповідає вимогам процесуального законодавства.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 139, 244-250, 255, 266, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1; АДРЕСА_1) до Верховної Ради України (м. Київ, вул. Грушевського, б. 5), треті особи - Вища рада правосуддя (ідентифікаційний код юридичної особи 00013698; 04050, м. Київ, вул. Студентська, б. 12-а), Державна судова адміністрація України (ідентифікаційний код юридичної особи 26255795; 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5), про визнання незаконною постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Верховної Ради України від 29 вересня 2016 року №1617-VIII про звільнення ОСОБА_7 з посади судді Чарнобаївського районного суду Черкаської області у зв'язку з порушенням присяги судді.

Стягнути з Верховної Ради України (м. Київ, вул. Грушевського, б. 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1; АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 19 лютого 2019 року.

Повний текст рішення складено 25 лютого 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа

О.В. Білоус

І.Л. Желтобрюх