Справа № 814/2396/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/2396/17

Головуючий в І інстанції: Брагар В.С.

Дата і місце постановлення: 30.05.2018р., м.Миколаїв

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря: Шепель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.08.2017 року № ,

В С Т А Н О В И В:

15.11.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон»» звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.08.2017 року № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 17 823 060,81 грн., визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 2 647 751,80 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 4 455 765,19 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби подав апеляційну скаргу.

Апелянт посилається на те, що вказане рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, неповним з'ясуванням судом обставин справи.

Апелянт зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню, з огляду на те, що за результатами проведення документальної перевірки ТОВ СП «Нібулон» було встановлено порушення товариством вимог Податкового кодексу України, що виразилось у завищенні податкового кредиту з податку на додану вартість та завищенні суми податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню. Податковий орган посилався на те, що позивач здійснював безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з одержання (купівлі) товарів і складав первинні документи всупереч ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Апелянт вважає, що у зв'язку з не підтвердженням в ході перевірки факту придбання товару, відповідні суми ПДВ не можуть включатись до складу податкового кредиту платника податку, навіть за наявності формально складених первинних документів.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року та прийняття нової постанови, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 19.07.2017 року по 28.07.2017 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ СП «Нібулон» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Никсервіс-плюс» (), ТОВ «Специнвест» (), ТОВ «Еллана» (), ТОВ «Оліон» () за період березень-травень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 15.08.2017 року №2756/28-10-41-08/14291113.

З урахуванням листа Офісу ВПП податків ДФС від 29.08.2017 року №45459/10/28-10-41-01-12 "Про розгляд заперечення до акту від 15.08.2017 року №2756/28-10-41-08/14291113 "Про результати документальної виїзної перевірки ТОВ СП "Нібулон" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Никсервіс-плюс", ТОВ "Специнвест", ТОВ "Еллана", ТОВ "Оліон" за період березень-травень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року, висновок акту від 15.08.2017 року №2756/28-10-41-08/14291113 про встановлені в ході перевірки порушення викладено в наступній редакції, зокрема, зазначено, що:

встановлено порушення ТОВ СП «Нібулон» п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.6, ст.44, п. 185.1 ст. 185, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, п.п. 1 п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 року № 966 (із змінами та доповненнями) зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 28.01.2016 за № 21, що призвело до:

- завищення суми податкового кредиту на загальну суму ПДВ у розмірі 17 823 060,81 грн.;

- завищення суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на загальну суму 17 823 060,81 грн., у тому числі в розрізі податкових (звітних) періодів: березень 2016 року - 2 468 711,53 грн.; квітень 2016 року - 2 589 430,85 грн.; травень 2016 року - 2 417 832,44 грн.; липень 2016 року - 6 964 947,82 грн.; серпень 2016 року - 3 382 138,17 грн.

В акті перевірки фіскальний орган посилався на те, що відповідно до даних ДПІ (ОДПІ, МДПІ) інших регіонів, інформаційних систем ДФС, податкової звітності та інших джерел інформації, перевіркою встановлено проведення операцій з контрагентами-постачальниками, які не виконують свої податкові зобов'язання, не мають правових зв'язків по операціях з реалізації (продажу) товарів, робіт та послуг ТОВ «Никсервіс-плюс», ТОВ «Специнвест», ТОВ «Еллана», ТОВ «Оліон» за період березень-травень 2016 року, липень-серпень 2016 року.

Відповідач зазначив, що дані операції спрямовані на отримання (надання) податкової вигоди з метою штучного формування податкового кредиту.

При проведенні перевірки ТОВ СП «Нібулон» встановлено:

- неналежне виконання умов укладених договорів з контрагентами-постачальниками (відсутність первинних документів, наявність яких обумовлена укладеними договорами);

- відсутність (ненадання до перевірки) паперових носіїв за формою первинних документів по зазначеним контрагентам;

- дефектність первинних документів, що свідчить про формальний підхід при їх складанні;

- оформлення паперовими носіями за формою первинних документів господарських операцій без фактичного їх здійснення.

В акті зазначено, що ТОВ СП «Нібулон» по взаємовідносинам із зазначеними вище контрагентами-постачальниками до перевірки не надано: належним чином оформлених сертифікатів якості (відповідності) ТМЦ, що унеможливлює встановлення фактичного виробника готової продукції, регіон, в якому вироблено готову продукцію; журнал видачі довіреностей для встановлення осіб, які приймали участь безпосередньо при здійсненні господарської операції; належним чином оформлених первинних документів щодо руху (транспортування) ТМЦ від постачальників-контрагентів, а саме - первинні документи (товарно-транспортні накладні, заявки, подорожні листи тощо), що свідчить про здійснення господарських операцій, які не мають юридичного підґрунтя, так як не встановлено фізичне переміщення товарно-матеріальних цінностей від постачальників до покупця (ТОВ СП «Нібулон»).

З огляду на зазначене фіскальний орган дійшов висновку, що ТОВ СП «Нібулон» здійснювало безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з одержання (купівлі) товарів і складало первинні документи всупереч норм ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки відсутній факт формування відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб'єктів господарювання або власного виробництва, тобто відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п'ятого ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Фіскальний орган зазначив, що при відсутності факту підтвердження надання робіт (послуг)/придбання товарів, відповідні суми ПДВ не можуть включатися до складу податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

На підставі висновків про завищення позивачем сум податкового кредиту та суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби прийняв 30.08.2017 року податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 17 823 060,81 грн., а також визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 2 647 751,80 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 4 455 765,19 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, ТОВ СП «Нібулон» оскаржило його до суду першої інстанції, посилаючись на те, що у підтвердження реальності виконання господарських операцій з розглядуваними в акті контрагентами товариством були надані в повному обсязі всі необхідні первинні документи, які, на думку позивача, є належними та достатніми для формування податкового кредиту, висновки відповідача про порушення товариством вимог податкового законодавства є необґрунтованими та спростовуються наданими первинними документами.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції посилався на те, що позивач підтвердив реальність здійснюваних господарських операцій з розглядуваними в акті перевірки контрагентами, та підтвердив правомірність включення сплаченого ПДВ до податкового кредиту і наявність права на бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

У період, за який проводилась перевірка ТОВ СП «Нібулон» мало взаємовідносини з такими контрагентами: ТОВ «Никсервіс-плюс», ТОВ «Специнвест», ТОВ «Еллана», ТОВ «Оліон», за наслідками господарських операцій з якими позивачем сформовано податковий кредит.

Між позивачем та вказаними контрагентами були укладені договори поставки сільськогосподарської продукції:

- з ТОВ «Специнвест» - договір поставки від 18.06.2015 року № 235/2015 та додаткову угоду № 1 до Договору поставки від 31.12.2015 року № 235/2015, додатки до договору поставки;

- з ТОВ «Еллана» договір поставки від 01.07.2015 року № 488/2015, додаткова угода № 1 від 31.12.2015 року, договір поставки від 01.07.2016 року № 536/2016; додаткові угоди від 07.07.2016 року, від 08.07.2016 року, від 10.07.2017 року, додатки до договорів поставки;

- з ТОВ «Оліон» договір поставки від 01.07.2017 року № 535/2016, додаткові угоди до договору від 20.07.2016 року; додатки до договору поставки;

- з ТОВ «Никсервіс-плюс» договір поставки від 15.06.2015 року № 158/2015 та додаткова угода № 1 від 31.07.2015 року, додаткова угода № 2 від 30.09.2015 року, додаткова угода № 3 від 29.01.2016 року, додаткова угода № 4 від 29.04.2016 року, додатки до договору поставки.

Відповідно до предмету договорів поставки Постачальник зобов'язується поставити і передати у власність Покупця сільськогосподарську продукцію (надалі Товар) в асортименті, за ціною, якістю, кількістю та на умовах, узгоджених з Покупцем і вказаних у Договорі та додатках до Договору, а Покупець зобов'язується здійснити приймання та оплату Товару.

Згідно з пунктом 2.3 Договорів поставки Постачальник зобов'язується здійснити поставку Товару на Термінал в місці призначення за Базисом поставки та у строк, що вказані у Додатках до Договору.

Судом першої інстанції встановлено, що упродовж березня, квітня, травня, липня, серпня 2016 року між ТОВ СП «Нібулон» та вищезазначеними контрагентами були укладені додатки до Договорів поставки, за умовами яких постачальниками здійснювалась поставка сільськогосподарської продукції на філії ТОВ СП «Нібулон»: «Козацька», «Новоодеська», «Золотоніська», а також на ТОВ «АК Врадіївський», ТОВ «Круп'яний тік» та на Перевантажувальний термінал ТОВ СП «Нібулон» (м.Миколаїв).

Спірні правовідносини врегульовано приписами Податкового Кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та нормативними актами, прийнятими на їх виконання, в редакціях, що діяли на час їх виникнення.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України бюджетне відшкодування це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 185.1 ст.185 ПК України встановлено, що об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, в тому числі, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст.200 ПК України визначено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит, та в подальшому на бюджетне відшкодування сум ПДВ, є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів, оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Окрім того, що господарські операції для визначення податкових зобов'язань мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, вони повинні спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, оскільки це є її визначальною ознакою.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

У зв'язку з цим недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно до п.п. 2.1, 2.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 (із змінами і доповненнями) первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Також первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У підтвердження виконання умов укладених з ТОВ «Никсервіс-плюс», ТОВ «Специнвест», ТОВ «Еллана», ТОВ «Оліон» договорів позивачем були надані такі первинні документи: податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти розбіжностей, реєстри ЗХС - 4 (реєстри накладних на прийнятне зерно з визначенням якості по кожній окремій партії), рахунки та рахунки-фактури, платіжні доручення, банківські виписки, меморіальні ордери, реєстри клієнтських платежів, витяги з журналу виданих довіреностей.

Так, по взаємовідносинам з ТОВ «Никсервіс-плюс» позивачем були надані, зокрема: заява ТОВ «Никсервіс-плюс» на укладання юридичною особою договору поставки сільськогосподарської продукції з ТОВ СП «Нібулон»; витяг з ЄДР стосовно ТОВ «Никсервіс-плюс»; свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість вказаного контрагента; статут ТОВ «Никсервіс-плюс»; протокол загальних зборів №4 від 23.05.2012 року; договір суборенди нежитлового приміщення №9 від 10.06.2014 року; фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва ТОВ «Никсервіс-плюс» з квитанцією №2; податковий розрахунок сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку; договір поставки №158/2015 від 15.06.2015 року; додаткова угода №1 від 31.07.2015 року до договору поставки №158/2015 від 15.06.2015 року; додаткова угода №2 від 30.09.2015 року до договору поставки №158/2015 від 15.06.2015 року; додаткова угода №3 від 29.01.2016 року до договору поставки №158/2015 від 15.06.2015 року; додаткова угода №4 від 29.04.2016 року до договору поставки №158/2015 від 15.06.2015 року; додатки до договору поставки; рахунки-фактури ТОВ «Никсервіс-плюс»; видаткові накладні; товарно-транспортні накладні; акти розбіжностей; реєстри ЗХС-4 (реєстри накладних на прийнятне зерно з визначенням якості по кожній окремій партії); податкові накладні (з копіями квитанцій №1); розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 05.05.2016 до податкової накладної №10 від 02.04.2016 (з квитанцією №1); податкові накладні (з квитанціями №1): №9 від 07.05.2016, №10 від 09.05.2016, №24 від 12.05.2016; платіжні доручення; банківські виписки по особовим рахункам; меморіальні ордери; платіжні доручення; банківські виписки за 15.04.2014 року з меморіальними ордерами; банківські виписки по особовим рахункам.

По взаємовідносинам з ТОВ «Специнвест» позивачем надані: заява ТОВ «Специнвест» на укладання юридичною особою договору поставки сільськогосподарської продукції з ТОВ СП «Нібулон» від 05.06.2015; витяг з ЄДР; свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ "Специнвест"; протокол загальних зборів ТОВ "Специнвест" №1 від 13.12.2012; наказ ТОВ "Специнвест" №1 від 13.12.2012 року; статут ТОВ "Специнвест" від 13.12.2012; договір суборенди нежитлового приміщення №10 від 01.06.2014 року; акт прийому-передачі приміщення від 01.07.2014; фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва ТОВ "Специнвест" від 01.01.2015; податковий розрахунок сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку з квитанцією №2; договір поставки №235/2015 від 18.06.2015 року; додаткова угода: №1 від 31.12.2015; додатки до договору поставки №235/2015 від 18.06.2015 року; рахунки-фактури; платіжні доручення; видаткові накладні; товарно-транспортні-накладні; акти розбіжностей; реєстри ЗХС-4 (реєстри накладних на прийнятне зерно з визначенням якості по середньодобову зразку); податкові накладні (з квитанціями № 1); виписки від 26.05.2016 по рахунку №0019, від 20.05.2016 по рахунку №88, від 23.05.2016 по рахунку №88, від 26.05.2016 по рахунку №88.

По взаємовідносинам з ТОВ «Оліон» позивачем надані: заява від 01.07.2016 року на укладення договору з додатком №1; витяг з ЄДР; витяг №279 з реєстру платників податку на додану вартість; наказ №2 від 01.02.2013 року; статут ТОВ «Оліон»; договір оренди нерухомості №15/АК від 23.12.2013 року; додаткова угода №2 від 17.12.2015 року до договору оренди №15/АК від 23.12.2013 року; фінансовий звіт ТОВ "Оліон" за 2015 рік; податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за І квартал 2016 року з квитанцією №2; податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2016 року з додатком №5 та квитанцією №2; податкова декларація з податку на додану вартість за травень 2016 року з додатком №5 та квитанцією №2; податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2016 року з додатком №5 та квитанцією №2; гарантійний лист за липень 2016 року; договір поставки № 535/2016 від 01.07.2016; додатки до договору; додаткові угоди до договору; рахунки фактури; видаткові накладні; податкові накладні (з квитанціями № 1); товарно-транспортні накладні; акти розбіжностей; реєстри накладних на прийняте зерно з визначенням якості по кожній окремій партії (ЗХС-4); платіжні доручення; банківські виписки: від 15.07.2016, по рахунку № 167 від 14.07.2016, по рахунку № 88 від 18.07.2016; реєстр документів по рахунку № 1 від 19.07.2017; банківські виписки від 18.07.2016, від 19.07.2016; реєстр документів по рахунку № 1 від 20.07.2016, по рахунку № 1 від 21.07.2016; банківські виписки від 21.07.2016, від 22.07.2016; виписки по рахункам; реєстр клієнтських платежів (ф. 100) за 26.08.2016, за 31.08.2016; банківські виписки за 26.08.2016, за 31.08.2016.

По взаємовідносинам з ТОВ «Еллана» позивачем надані: заява на укладання юридичною особою/фізичною особою-підприємцем договору поставки сільськогосподарської продукції з ТОВ СП «Нібулон» №488/15; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 07.07.2015; свідоцтво №200023274 НБ №318701 про реєстрацію платника податку на додану вартість; відомості з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) ТОВ "Еллана"; наказ № 3 про призначення комерційного директора від 05.07.2012; доручення № 15; наказ № 4 від 05.07.2012 про прийняття головного бухгалтера; статут ТОВ "Еллана"; додаткова угода № 2 до договору оренди об'єкту нерухомості №6/АК от 15.04.2013; фінансові звіти суб'єкта малого підприємства; податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку; банківські реквізити ТОВ «Еллана»; заява на укладання юридичною особою/фізичною особою-підприємцем договору поставки сільськогосподарської продукції з ТОВ СП «Нібулон»; свідоцтво №490323 Серії А01 про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Еллана»; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.06.2016; договір №4/АК оренди об'єкта нерухомості від 04.01.2016; довідка про відсутність заборгованості з податків, платежів, що контролюються органами державної фіскальної служби; договір поставки №488/2015 від 01.07.2015; додаткова угода №1 від 31.12.2015 до Договору поставки №4588/2015 від 01.07.2015; додатки; договір поставки №536/2016 від 01.07.2016; додаткові угоди від 07.07.2016р. №ПТ_2/1, від 08.07.2016р. №ПТ_3/1, від 10.07.2016р. №ПТ_5/1; рахунки-фактури; видаткові накладні; товарно-транспортні накладні; акти розбіжностей; реєстри накладних на прийняте зерно з визначенням якості по кожній окремій партії (ЗХС-4); платіжні доручення; банківська виписка за період з 01.03.2016 року по 12.03.2016 року; виписка по особовим рахункам АК «Південний» (ф.281) за 14.03.2016 року; виписки по рахунку Банк «Восток» за 14.03.2016 року, за 15.03.2016 року; виписки з особового рахунку АТ «ОТП Банк» за 22.03.2016 року, за 24.03.2016 року; виписка по рахунку АТ «Укрексімбанк» за 04.04.2016 року; виписки з особового рахунку АТ «ОТП Банк» за 11.04.2016 року, за 13.04.2016 року, за 15.04.2016 року; виписки по рахунку Банк «Восток» за 28.04.2016 року, за 12.05.2016 року, за 13.05.2016 року, за 26.05.2016 року; виписки з особового рахунку АТ «ОТП Банк» за 27.05.2016 року, за 30.05.2016 року; виписки по рахунку АТ «Укрексімбанк» за 05.05.2016 року, за 10.05.2016 року, за 13.05.2016 року, за 16.05.2016 року, за 17.05.2016 року, за 18.05.2016 року, за 19.05.2016 року, за 20.05.2016 року, за 23.05.2016 року, за 24.05.2016 року, за 26.05.2016 року, за 27.05.2016 року, за 31.05.2016 року, за 06.07.2016 року, за 08.07.2016 року, за 11.07.2016 року; реєстр документів по рахунку ПАТ «Марфін Банк» за 11.07.2016 року; виписка по рахунку АТ «Укрексімбанк» за 12.07.2016 року; виписка по рахунку ПАТ «Кредобанк» за 12.07.2016 року; реєстр документів по рахунку ПАТ «Марфін Банк» за 12.07.2016 року; виписка по рахунку АТ «Укрексімбанк» за 13.07.2016 року; виписка по рахунку ПАТ «Кредобанк» за 13.07.2016 року; виписка по рахунку АТ «Укрексімбанк» за 14.07.2016 року; виписка по рахунку ПАТ «Кредобанк» за 14.07.2016 року; виписки по рахунку АТ «Укрексімбанк» за 15.07.2016 року, за 19.07.2016 року, за 20.07.2016 року, за 21.07.2016 року; реєстр документів по рахунку ПАТ «Марфін Банк» за 22.07.2016 року; виписки по рахунку АТ «Укрексімбанк» за 26.07.2016 року, за 27.07.2016 року; реєстр документів по рахунку ПАТ «Марфін Банк» за 28.07.2016 року; виписки по рахунку АТ «Укрексімбанк» за 29.07.2016 року, за 01.08.2016 року; виписка по особовим рахункам АК «Південний» (ф.281) за 02.08.2016 року; виписка по рахунку АТ «Укрексімбанк» за 04.08.2016 року; виписка з особового рахунку АТ «ОТП Банк» за 04.08.2016 року; виписки по рахунку АТ «Укрексімбанк» за 05.08.2016 року, за 08.08.2016 року, за 09.08.2016 року, за 10.08.2016 року, за 16.08.2016 року, за 19.08.2016 року, за 22.08.2016 року, за 23.08.2016 року; виписка по особовим рахункам АК «Південний» (ф.281) за 23.08.2016 року; реєстр клієнтських платежів ПАТ «ІНГ Банк Україна» (ф.100) за 25.08.2016 року; податкові накладні (з квитанцією №1).

Зазначені документи відображають відомості щодо здійснюваних господарських операцій, дозволяють чітко встановити дати здійснення господарських операцій по постачанню товарів, встановити найменування, кількість та ціну товару, що постачався та інші відомості, які мають значення для підтвердження реальності здійснюваних господарських операцій.

Судом першої інстанції встановлено, що у разі, коли поставка сільськогосподарської продукції здійснювалась на філії ТОВ СП «Нібулон» та ТОВ «АК Врадіївський», ТОВ «Круп'яний тік», то в подальшому сільськогосподарська продукція переміщувалась автомобільним, залізничним та водним транспортом на Перевантажувальний термінал ТОВ СП «Нібулон» (м. Миколаїв), де здійснювалось зберігання, формування експортних партій та подальша реалізація на експорт.

В наданих позивачем до суду додатках №1, №2, №3 до пояснень визначені документи, що підтверджують придбання сільськогосподарської продукції, її подальший рух, переміщення на перевантажувальний термінал м. Миколаєва та реалізацію на експорт.

Слід зазначити, що відповідно до п. 4.4 укладених з постачальниками Договорів поставки, якість поставленого Постачальником Товару, визначена виробничо-технічною лабораторією Терміналу в місці призначення, є кінцевою, що підтверджується відміткою Покупця на товарно-транспортних накладних Постачальника.

Позивачем надано докази наявності власних сертифікованих лабораторій (лабораторії філій і перевантажувального терміналу) та лабораторії ТОВ "АК Врадіївський", ТОВ "Круп'яний тік", які є сертифікованими (атестованими та акредитованими), зокрема: сертифікати: Gafta від жовтня 2015 року, Gafta від квітня 2016 року, Gafta від жовтня 2016 року, Gafta від травня 2017 року, SGS від серпня 2014 року, SGS від 06.07.2017 року з додатками, Bipea від 25.11.2016 року; свідоцтво про атестацію №РН-0056/2015 від 05.06.2015 року; додаток до свідоцтва про атестацію №РН-0056/2015 від 05.06.2015р. - галузь атестації виробничо-технологічної лабораторії ТОВ СП «Нібулон» на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду; атестат про акредитацію №2Т1082 від 07.12.2012 року з додатками та доповненням; атестат про акредитацію №2Т1082 від 29.04.2016 року з додатками та доповненням; свідоцтво про атестацію від 12.02.2014р. №РН-0014/2014, видане ДП "Миколаївський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", щодо атестації виробничо-технологічної лабораторії філії "Новоодеська" ТОВ СП "Нібулон"; додаток до свідоцтва про атестацію №РН-0014/2014 від 12.02.2014р. - галузь атестації виробничо-технологічної лабораторії філії "Новоодеська" ТОВ СП "Нібулон" на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду; свідоцтво про атестацію від 30.09.2013р. №РЯ-0115/13, видане ДП "Черкаський науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", щодо атестації виробничо-технологічної лабораторії філії "Золотоніська" ТОВ СП "Нібулон"; додаток до свідоцтва про атестацію від 30.09.2013р. №РЯ-0115/13 - галузь атестації виробничо-технологічної лабораторії філії "Золотоніська" ТОВ СП "Нібулон" на проведення вимірювань у сфері контролю якості та безпеки продуктів харчування; свідоцтво про атестацію від 22.06.2015р. №РЧ-052/2015, видане ДП "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", щодо атестації виробничо-технологічної лабораторії філії "Козацька" ТОВ СП "Нібулон"; додаток до свідоцтва про атестацію №РЧ-052/2015 від 22.06.2015р. - галузь атестації виробничо-технологічної лабораторії філії "Козацька" ТОВ СП "Нібулон" на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду; свідоцтво про атестацію від 28.03.2014р. №РН-0029/2014, видане ДП "Миколаївський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", щодо атестації виробничо-технологічної лабораторії ТОВ "АК"Врадіївський"; додаток до свідоцтва про атестацію №РН-0029/2014 від 28.03.2014р. - галузь атестації виробничо-технологічної лабораторії ТОВ "Агрокомбінат "Врадіївський" на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду; свідоцтво про атестацію від 13.06.2014р. №3137, видане ДП "Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", щодо атестації виробничо-технологічної лабораторії ТОВ "Круп'яний дім"; додаток до свідоцтва про атестацію від 13.06.2014р. №3137 - галузь атестації виробничо-технологічної лабораторії ТОВ "Круп'яний дім" на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду; довідка від 01.06.2016р. №ПЧС-3/1 про підтвердження чинності свідоцтва про атестацію, видана ДП "Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", щодо виробничо-технологічної лабораторії ТОВ "Круп'яний тік", та засвідчує чинність свідоцтва про атестацію №3137 від 13.06.2014р., яке було видане виробничо-технологічній лабораторії ТОВ "Круп'яний дім", у зв'язку зі зміною назви підприємства.

Після проведення лабораторіями ТОВ СП «Нібулон» відповідних досліджень щодо визначення якості поставленого зерна, на звороті товарно-транспортних накладних проставлялись показники якості сільськогосподарської продукції, завірені підписом техніка-лаборанта, який проводив дослідження

Крім того, товариством надавались картки аналізу зерна з реєстрами ЗХС-5, які підтверджують якість продукції.

На вимогу суду апеляційної інстанції позивачем також були надані документи, які підтверджують якість сільськогосподарської продукції, придбаної у ТОВ «Никсервіс-плюс», ТОВ «Специнвест», ТОВ «Еллана», ТОВ «Оліон», та експортованої в подальшому за митну територію України, зокрема, позивачем були надані:

- фітосанітарні сертифікати, які видавались Головним управлінням Держпродспоживслужби у Миколаївській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів;

- сертифікати не радіоактивності, які видавались Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області, Baltic Control Ukraine Ltd, Commodity Control Servis Ltd, Ecotec Global Ltd, Cotecna Inspection S.A., ТОВ «СЖС Україна»;

- сертифікати походження, які видаються Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області та підтверджують походження продукції з України;

- свідоцтва про якість зерна, які видаються виробничо-технологічною лабораторією Перевантажувального терміналу ТОВ СП «Нібулон», які підтверджують якісні характеристики сільськогосподарської продукції;

- міжнародні ветеринарні сертифікати, видані Одеською регіональною службою Державного ветеринарного-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті.

Що стосується підтвердження факту транспортування товару від постачальників до покупця (ТОВ СП «Нібулон»), слід зазначити наступне:

У підтвердження перевезення сільськогосподарської продукції позивачем були надані товарно-транспортні накладні, які містять всю необхідну інформацію стосовно найменування продукції, її ваги, пункту навантаження та розвантаження, транспорту, яким здійснювалось перевезення, водія, відповідальних осіб, дозволили відпуск продукції та які приймали зерно, зокрема, бухгалтера, який оформлював документи на прийняття вантажу, матеріально-відповідальної особи, яка приймала продукцію на склад, номер відповідного складу, в який дана продукція вивантажувалась.

Судом першої інстанції також встановлено, що на філіях та перевантажувальному терміналі ТОВ СП «Нібулон» здійснюється фотофіксація в'їзду та зважування автотранспорту з сільськогосподарською продукцією постачальників.

Зазначені матеріали фотофіксації були надані позивачем у підтвердження факту реальності поставки сільськогосподарської продукції на філії та перевантажувальний термінал ТОВ СП «Нібулон».

В свою чергу факт зберігання продукції на філіях ТОВ СП «Нібулон», ТОВ «АК Врадіївський», ТОВ «Круп'яний тік» та на перевантажувальному терміналі ТОВ СП «Нібулон», а також подальше переміщення та реалізація на експорт підтверджується: картками аналізу зерна за формою №47, реєстрами ЗХС-5, договорами складського зберігання та відповідального зберігання зерна, складськими квитанціями на зерно, розпорядженнями та актами на очистку, сушку зерна, насіння олійних культур та трав, реєстрами ЗХС-3 (накладна на прийняте зерно із визначенням якості по середньодобовому зразку), товарно-транспортними накладними, накладними на перевезення залізничним транспортом, коносаментами на внутрішнє перевезення водним транспортом, здавальними акти, дорученнями на відвантаження.

Факт видачі довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Никсервіс-плюс», ТОВ «Специнвест», ТОВ «Еллана», ТОВ «Оліон» в березні-травні, липні, серпні 2016 року фахівцям ТОВ СП «Нібулон» підтверджують:

- витяг з книги обліку довіреностей Центральний офіс ТОВ СП «Нібулон» (ТОВ «Никсервіс-плюс», ТОВ «Специнвест», ТОВ «Еллана», ТОВ «Оліон») від 27.07.2017 року;

- витяг з книги обліку довіреностей, філія "Козацька" ТОВ СП «Нібулон» (ТОВ «Еллана», ТОВ «Оліон») від 27.07.2017 року;

- витяг з книги обліку довіреностей, філія "Новоодеська" ТОВ СП «Нібулон» (ТОВ «Еллана», ТОВ «Оліон») від 27.07.2017 року.

Надані позивачем документи підтверджують факт виконання умов господарських договорів, укладених із зазначеними вище контрагентами, а саме: факт постачання товарів покупцю, їх перевезення та отримання покупцем.

Вказані документи як в сукупності, так і окремо підтверджують реальність здійснення господарських операцій з розглядуваними контрагентами, а також бажання позивача реалізувати свою господарську діяльність, яка за своїм змістом має наслідком отримання прибутку.

Крім того, фактичне виконання господарських операцій ТОВ СП «Нібулон» з ТОВ «Никсервіс-плюс», ТОВ «Специнвест», ТОВ «Еллана», ТОВ «Оліон» в березні - травні 2016 року, липні та серпні 2016р. щодо поставки сільськогосподарської продукції підтверджуються показаннями свідків, допитаними судом першої інстанції, які пояснили та підтвердили, яким чином здійснюється транспортування товару, попуск вантажних автомобілів на територію терміналу, відбір зразків продукції для проведення аналізу визначення якості продукції, зважування продукції, розвантаження та перевалка продукції, оформлення всіх необхідних первинних документів, хто є відповідальною особою за кожний етап проведених робіт.

Крім того, з ціллю підтвердження обґрунтованості заявленої податкової вигоди підлягає також встановленню їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншою економічною діяльністю, а також з фактом їх використання в господарській діяльності суб'єкта для здійснення ним господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку.

Позивач в поданому адміністративному позові посилався на те, що придбана у розглядуваних контрагентів продукція в подальшому експортувалась за межі території України.

Подальше використання позивачем придбаної продукції у власній господарській діяльності підтверджується зовнішньоекономічними контрактами, додатками та додатковими угодами до них, коносаментами на експорт та вантажними митними деклараціями з відмітками митниці, які містяться в матеріалах справи.

Вчинені ТОВ СП «Нібулон» господарські операції з поставки сільськогосподарської продукції ТОВ «Никсервіс-плюс», ТОВ «Специнвест», ТОВ «Еллана», ТОВ «Оліон» та подальшої реалізації позивачем зазначеної продукції на експорт спричинили реальні зміни майнового стану позивача та відображені на рахунках бухгалтерського обліку і в облікових регістрах.

Слід зазначити, що в силу ст. 77 КАС України довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності зобов'язаний суб'єкт владних повноважень, натомість суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

В даному випадку відповідачем не надано належних доказів у підтвердження своїх доводів щодо нереальності здійснюваних позивачем господарських операцій з розглядуваними, на підставі яких підприємством було сформовано показники податкової звітності.

З огляду на все вищезазначене колегія суддів вважає, що позивачем належним чином підтверджено як факт реального здійснення господарських операцій з ТОВ «Никсервіс-плюс», ТОВ «Специнвест», ТОВ «Еллана», ТОВ «Оліон», так і факт подальшого використання придбаних у вказаних контрагентів товарів у власній господарській діяльності та отримання за результатом такої діяльності прибутку.

Зазначене дає право підприємству на формування податкового кредиту та бюджетне відшкодування податку на додану вартість, та спростовує твердження відповідача по порушенням, викладеним в акті перевірки.

Натомість, в порушення приписів частини 2 статті 71 КАС України відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами протилежне.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про правомірність формування позивачем податкового кредиту по операціям з ТОВ «Никсервіс-плюс», ТОВ «Специнвест», ТОВ «Еллана», ТОВ «Оліон» і відсутність підстав для зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та, відповідно, про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені в запереченні на позовну заяву, з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи.

Колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2018 року було задоволено клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору та відстрочено Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби сплату судового збору в сумі 560 848 (п'ятсот шістдесят тисяч вісімсот сорок вісім) грн. за подання апеляційної скарги на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року - до ухвалення судового рішення по суті справи.

Частиною 2 статті 133 КАС України передбачено, що якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

З огляду на те, що сплату судового збору відстрочено відповідачу до ухвалення судового рішення у справі, та враховуючи, що відповідачем до цього моменту не здійснено сплати відстроченої суми, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача несплаченої суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 133, 139, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року - без змін.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, 11-г, ідентифікаційний код 39440996) судовий збір в сумі 560 848 (п'ятсот шістдесят тисяч вісімсот сорок вісім) грн. до спеціального фонду Державного бюджету України за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача - 6001, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук