Справа № 265/5249/18
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року справа №265/5249/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Ястребова Л.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 10 січня 2019 року (повне судове рішення складено 10 січня 2019 року у м. Маріуполі) у справі № 265/5249/18 (суддя в І інстанції Вайновський А.М.) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області (далі - Управління ПП) про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02 червня 2018 року інспектором поліції було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та стягнення з нього штрафу у дохід держави у розмірі 510 гривень. Наголошує, що 02 червня 2018 року о 15-24 годині він управляв транспортним засобом та перевозив зріджений газ, маючи при собі дозвіл № 4 НВ від 07 травня 2018 року, виданий відділом безпеки дорожнього руху УПП в Донецькій області строком з 07 травня 2018 року по 07 серпня 2018 року, згідно якого він мав право перевозити зазначений вантаж по узгодженому маршруту. Порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) він не допускав, транспортний засіб здійснював рух по зазначеному у дозволі маршруті. Крім того, позивача позбавили права скористатися юридичною допомогою, постанова не містить описання обставин, встановлених при розгляді, у справі вістуні докази, які б підтверджували склад правопорушення, що є підставою для її скасування. На підставі викладеного та посилаючись на діюче законодавство, просив визнати дії інспектора поліції УПП Дніпропетровської області Калініна С.М., яким було складена постанова ЕАА № 426829 від 02 червня 2018 року про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 гривень за порушення ст. 131-1 КпАП України неправомірною, постанову скасувати, провадження по справі закрити.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 10 січня 2019 року позовні вимоги задоволені частково, внаслідок чого скасовано спірну постанову про накладення адміністративного стягнення, справу про адміністративне правопорушення закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не проаналізував належним чином та не дослідив достеменно наявність скоєного позивачем правопорушення, яке мало місце, а всупереч цьому прийняв пояснення позивача як доказ, який має більш вагоме значення, що є неприпустимим в розумінні добросовісного та розсудливого розгляду справи.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 02 червня 2018 року постановою інспектора поліції Калініна С.М. серії ЕАА № 426829 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та стягнуто штраф на користь держави у розмірі 510 гривень.

Відповідно до довідки, виданої директором ТОВ «Фрахттранссервіс» Котенджи А.В., ОСОБА_1 дійсно перебував у відрядженні з 27 травня 2018 року по 11 червня 2018 року по маршруту Маріуполь - Чернігів - Маріуполь.

07 травня 2018 року начальником Управління патрульної поліції в Донецькій області, відділом безпеки дорожнього руху, був погоджений маршрут руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, транспортним засобом DAF XF, державний номерний знак НОМЕР_1, строком з 07 травня 2018 року по 07 серпня 2018 року.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що відповідачем не надано жодного доказу правомірності притягнення позивача до відповідальності, що останній мав право перевозити небезпечний вантаж у визначний період, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 132-1 КУпАП, отже, інспектором неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за зазначеною статтею.

Колегія суддів з такими висновками не погоджується та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходить з наступного.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Колегія суддів критично ставиться до висновку місцевого суду, що з боку позивача не вбачається порушення вимог ст. 132-1 КУпАП, а відповідачем не надано жодного доказу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивача було зупинено працівниками поліції в с. Піщанка, Новомосковський район, Дніпропетровська область, на автодорозі М04 Е50, 240 км. Це вказано в оскаржуваній постанові та не заперечується позивачем.

Однак в дозвільних документах, наданих позивачем інспектору під час перевірки (а.с.9), а саме - дозволі № 13148901 - 164 HB від 07 травня 2018 року, виданому відділом безпеки дорожнього руху УПП в Донецькій області строком з 07 травня 2018 року по 07 серпня 2018 року, відсутній такий населений пункт, як с. Піщанка Новомосковського району та автошлях - М04 та траса - Е50.

В той же час, в даному дозволі зазначено, що позивач повинен був слідувати з автодороги Р-52 з напрямку м. Полтава через міську смугу м. Дніпро на автошлях Н-08 в напрямку м. Запоріжжя через Солонянський район.

Таким чином, за вивченням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивач, керуючи вантажним транспортним засобом при перевезенні небезпечного вантажу ООН-1965 (зріджений газ) об'ємом більше 3000 д., здійснив рух поза вказаним маршрутом, вказаним в Дозволі на перевезення небезпечного вантажу, що є порушенням п. 22.5 ПДР та тягне відповідальність згідно статті 132-1 КУпАП.

За встановлених в цій справі обставин і правового регулювання спірних правовідносин суд апеляційної інстанції встановив правомірність спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення, яку інспектор поліції УПП Дніпропетровської області Калінін С.М. виніс стосовно ОСОБА_1, тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не вбачається.

Доводи позивача про відсутність порушення з його боку п. 22.5 ПДР України, оскільки транспортний засіб здійснював рух по зазначеному у дозволі маршруті, що постанова не містить описання обставин, встановлених при розгляді, у справі вістуні докази, які б підтверджували склад правопорушення, - спростовуються матеріалами справи. Його ж пояснення, що він був позбавлений права скористатися юридичною допомогою, також не підтверджені жодними доказами, зокрема, позивач не надав будь-яких скарг з цього приводу на дії поліцейського, тому такі доводи ОСОБА_1 розцінюються апеляційним судом як спроба уникнути відповідальностію

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч.2 ст.77, ч.3 ст.272, п.3 ч.3 ст.286, ст.311, ст.315, ст.317, ст.ст.321, 322, ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 10 січня 2019 року у справі № 265/5249/18 - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА № 426829 від 12 червня 2018 року, а також закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення - відмовити.

Повне судове рішення - 26 лютого 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді Т.Г. Гаврищук

Я.В. Ястребова