Справа № 510/604/18
Суддя: Гончарова-Парфьонова О. О.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2-а/510/3/19

Справа № 510/604/18

20.02.2019 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суду Одеської області у складі

головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

при секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Одесі Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 березня 2018 року на вул. Люстдорфська дорога в м. Одеса він був зупинений представниками Патрульної поліції в м. Одеса, які після предявлення позивачем відповідних документів повідомили його, про те що він порушив вимогу дорожнього знаку, чим порушив Правила дорожнього руху та видали квитанцію про сплату штрафу відповідно до постанови серії ЕАА № 332597.

Однак, в порушення вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції» та ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, як особі яка притягається до адміністративної відповідальності, не були розяснені його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, тобто він був обмежений в реалізації своїх прав. Зокрема в реалізації права користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Таким чином, позивач вважає, що дана постанова є такою, що прийнята із суттєвими порушеннями вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших нормативно-правових актів, у зв'язку з чим вона є неправомірною і підлягає скасуванню.

Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належним чином

Представник позивача у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, у якій він просить розглядати праву за його відсутності, позов не визнає та проти його задоволення заперечує.

Також, до суду надійшов відзив Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на адміністративний позов, в якому відповідач зазначає, що 22 березня 2018 року в ході виконання службових обовязків інспектор роти № 2 батальйону № 2 УПП в Одеської області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2, спільно з інспектором Зубко М.Г. в складі наряду під позивним «Д-7002», в ході виконання посадових обовязків, виявив транспортний засіб «Тойота Корола», реєстраційний номер НОМЕР_1, який рухався за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, біля буд. № 17А, на перехресті з просп. Адміральським, яким було порушено вимогу дорожнього знаку напрямок руху по смугах 5.16 «Напрямок руху по смузі», чим порушив пункт 8.4. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор Золотар О.В. представився позивачу, розяснив його права, негайно після закінчення розгляду справи ознайомив позивача з винесеною постановою серії ЕАА № 332597 від 22 березня 2018 року та вручив копію позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у вигляди штрафу.

Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 не надав поліцейським жодного письмового пояснення, клопотання чи заяви як під час підготовки так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5 ст. 278 КУпАП.

Крім того, не надав жодних доказів, які спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, відповідач вважає, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, поліцейський мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, предявив закону та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, була дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів, постанова винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством, а тому доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши пояснення представника позивача та розглянувши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 22 березня 2018 року на вул. Люстдорфська дорога в м. Одеса він був зупинений представниками Патрульної поліції в м. Одеса, які після предявлення позивачем відповідних документів повідомили його, про те що він порушив вимогу дорожнього знаку, чим порушив Правила дорожнього руху та видали квитанцію про сплату штрафу відповідно до постанови серії ЕАА № 332597.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 2 Розділу III «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 4 розділу ІV «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Конституційний суд України у рішенні № 23-рп/2009 зазначив, що положення ст. 59 Конституції України (кожен є вільним у виборі захисника своїх прав), за своїм змістом є загальним і стосується не лише підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, а й інших фізичних осіб, яким гарантується право вільного вибору захисника з метою захисту своїх прав та законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних, адміністративних та інших правовідносин.

З огляду на викладене, відповідач позбавивши ОСОБА_1 права скористатися професійною правничою допомогою адвоката, порушив його конституційне право, передбачене статтею 59 Конституції України.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 73 КАС України, Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до матеріалів справи, не має жодного доказу того, що позивачу в момент притягнення його до адміністративної відповідальності відповідачем були розяснені права щодо можливості скористатися правовою допомогою.

Отже, в матеріалах справи єдиним доказом є постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка є предметом оскарження.

Відповідно до ч. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно Рішення Конституційного Суду України в справі №1-4/2015 від 31.03.2015 року зазначено, що, Україну проголошено правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1, частина перша статті 8 Основного Закону України). Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Засади діяння, які є, зокрема, адміністративними правопорушеннями, та відповідальність за них визначаються виключно законами України (пункти 9, 22 частини першої статті 92 Конституції України).

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Завданням адміністративного судочинства, як вказується у ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що відповідач, у порушенні вимог ст. 268 КУпАП, безпідставно позбавив позивача можливості скористатися своїм правом на користування юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, а тому позовні вимоги мають бути задоволені.

На підставі викладеного та керуючись стст. 6, 11, 14, 18, 72, 73, 77, 90, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Одесі Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 332597 від 22 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 332597 від 22 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до П'ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонов