Справа № 520/10867/18
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 р. справа № 520/10867/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Лук'янчук О.І.,

за участю: представника позивача - Яковлєва Л.І., представника відповідача - Виноградова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства Торговий дім "ЛІГА" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство Торговий дім "ЛІГА" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 15.11.2018 року про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 257 817,90 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 0 від 15.11.2018 року про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 744 423,40 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 0 від 15.11.2018 року про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 510,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, що податкові повідомлення-рішення № від 15.11.2018 року, № 0 від 15.11.2018 року та № 0 від 15.11.2018 року винесені на підставі хибних висновків акту перевірки, внаслідок помилковогоо застосування норм діючого законодавства та припущень перевіряючих, що не відповідають фактичним обставинам і спростовуються документально, а тому просив скасувати вищезазначені рішення суб'єкта владних повноважень та задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та у відзиві на позов вказав, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті на підставі фактичних обставин, які встановлені в акті перевірки та у відповідності до вимог чинного законодавства, з огляду на що просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

04.02.2019 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача вказав на хибність та необґрунтованість позиції та доводів відповідача.

Представник відповідача 20.02.2019 року надав до суду заперечення на відповідь на відзив позивача та вказав на відповідність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень вимогам чинного законодавства.

У судовому засіданні 20.02.2019 року сторони підтримали свої правові позиції в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Луганській області відповідно до наказу № 1097 від 01.10.2018 року, на підставі Податкового кодексу України, Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», «Про ліцензування видів господарської діяльності», Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» проведено фактичну податкову перевірку АЗС за адресою: Луганська область, Сватівський район, с. Гончарівка, вул. Садова, б. 34 за місцем здійснення діяльності Приватного підприємства Торговий дім «ЛІГА» (код за ) за період з 14.05.2018 року по день звершення перевірки, за результатом чого ГУ ДФС у Луганській області складено акт фактичної перевірки від 12.10.2018 року за № 0228/12/32/14/06/33002497/765.

Так, під час проведеної перевірки встановлено порушення ПП Торговий дім «Ліга»:

- пункту 9 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме не забезпечено щоденне друкування на реєстраторі розрахункових операцій фіскальних звітних чеків у разі здійснення розрахункових операцій;

- пункту 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не забезпечено ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації в загальній сумі 128 908,95 грн.;

- пункту 13 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме не забезпечено відповідність суми готівкових коштів на місті проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній в звіті (Х-звіт) РРО. Сума невідповідності 146,00 грн.;

- абзацу 4 пункту 11 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148, а саме несвоєчасно оприбуткована та облікована готівка в повній сумі її фактичного надходження па підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків і їх підклеювання до відповідних сторінок книги обліку розрахункових операцій в загальній сумі 148 884,68 грн.;

- пункту 44.3 статті 44 та пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України не забезпечено зберігання первинних документів та/або надання платником податків контролюючому органу оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

На підставі вищезазначених висновків сформовано податкові повідомлення - рішення:

1) № 0 від 15.11.2018 року про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у розмірі 257 817,90 грн;

2) № 0 від 15.11.2018 року про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у розмірі 744 423,40 грн.;

3) № 0 від 15.11.2018 року про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 510,00 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 80.2.2- 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування; неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками.

За вимогами ч. 4, 5 ст. 2 Закону України від 05.04.2007 р. №877-У «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні) населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах, зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3. п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначено, що вактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 7 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що суб'єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій, що створюють контрольну стрічку в електронній формі або електронні контрольно-касового реєстратори, які створюють контрольну стрічку в друкованому вигляді, повинні подавати органам державної податкової служби дротяними і бездротовими каналами зв'язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які знаходяться на контрольній стрічці в пам'яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам'яті модемів, які до них приєднані; суб'єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій, що створюють контрольну стрічку в друкованій формі, за винятком електронних контрольно-касових реєстраторів, повинні подавати органам державної податкової служби за провідним або бездротових каналах зв'язку інформацію про обсяги розрахункових операцій, проведених у готівковій та / або безготівковій формі або про обсяги операцій купівлі-продажу іноземної валюти, яка знаходиться в їх фіскальній пам'яті.

Інформація про використання РРО передається до органів ДФС на базі технології, розробленої Національним банком України відповідно до затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 р. №1057 Порядку передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв'язку до органів державної податкової служби.

Також слід зазначити, що технічні питання передачі даних регулюються документом «НСМЕП. Супутні проекти. Технологія зберігання і збору даних РРО для ДПС. Протокол передачі інформації», який погоджено Державною податковою службою України та Національним банком України.

Фактично дані передаються до контролюючого органу наступним чином.

Процесор РРО формує пакет даних, які підлягають передачі, та за допомогою модуля безпеки захищає його від підміни, модифікації та перегляду. Модем встановлює з'єднання з інформаційним еквайером та передає набір даних. Еквайер перевіряє цілісність набору даних та зберігає його у незмінному (захищеному від перегляду) вигляді у базі даних інформаційного еквайера до отримання підтвердження про успішний прийом даних від програмно-апаратного комплексу податкової. Еквайер надсилає реєстратору розрахункових операцій підтвердження про отримання та успішне зберігання набору даних.

У рамках інтегрованої автоматизованої інформаційної системи органів ДФС впроваджено систему «Податковий блок» (введена в експлуатацію Наказом Державної податкової служби України від 24.12.2012 р.).

Тобто саме за допомогою інформаційної бази даних АІС «Податковий блок» контролюючий орган отримує звітність про використання РРО суб'єктами господарювання.

Враховуючи вищевикладене, та інформація щодо виданих фіскальних чеків, що міститься у контролюючого органу в базі даних АІС «Податковий блок» є ніщо інше, як звітність суб'єкта господарювання і може використовуватися контролюючим органом.

Указом Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" № 436/95 від 12.06.1995 року передбачено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми (абзац третій ст. 1 Указу). Як свідчать матеріали справи та пояснення представника відповідача, позивача було притягнуто до відповідальності саме за несвоєчасне оприбуткування готівки.

Відповідно до п. 11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148, готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі.

Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, - також у касах фізичних осіб-підприємців, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО без ведення касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень на підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків і їх підклеювання до відповідних сторінок КОРО занесення даних розрахункових квитанцій до КОРО.

Суб'єкти господарювання, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та або КОРО, використовують КОРО для: підклеювання та зберігання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках КОРО; здійснення операцій із розрахунковими квитанціями в разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії; обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, перевірок конструкцій та програмного забезпечення РРО.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; 2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; 9) щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Відповідно до ст. 2, п. 9 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті.

Суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Відповідно до п. 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затвердженого постановоб Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 року № 199, Z-звіт - денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті реєстратора; X-звіт - денний звіт без обнулення інформації в оперативній пам'яті.

Виходячи з того, що законодавством під "оприбуткуванням готівки" у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО розуміється своєчасне (у день одержання готівкових коштів) здійснення обліку таких коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО, то нездійснення відповідних записів у книзі обліку розрахункових операцій згідно із Z-звітом у день одержання готівкових коштів у порядку, встановленому законодавством, не може вважатися "оприбуткуванням готівки".

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій" № 199 від 18.02.2002 року, формування Z-звіту повинно виконуватися у такій послідовності: друкування фіскального звітного чека і занесення інформації до фіскальної пам'яті; обнулення регістрів денних підсумків оперативної пам'яті; друкування інформації, що підтверджує обнулення регістрів денних підсумків оперативної пам'яті та дійсність фіскального звітного чека (п. 13) Усі режими роботи реєстратора розрахункових операцій повинні блокуватися, зокрема, у разі перевищення максимальної тривалості зміни. У додатку до Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 години.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2018 року у справі 804/5317/17 дійшов висновку, що оскільки календарний день (доба) налічує 24 години, тобто день триває з 00 годин 00 хвилин до 24 годин 00 хвилин, при щоденній роботі з РРО Z-звіт необхідно виконувати щодня по закінченні робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня.

Абзацом 3 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Системний аналіз положень п. 9 ст. 3 Закону 265/95-ВР свідчить, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

Отже, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати всю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни.

Таким чином, несвоєчасним оприбуткуванням готівки, може вважатись несвоєчасне роздрукування фіскального звітного чеку, в результаті чого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій за конкретний день роботи взагалі не заноситься до фіскальної пам'яті РРО.

При цьому, з метою з'ясування факту оприбуткування суми готівкових коштів слід враховувати не лише роздруковані Z-звіти, але і встановити факт здачі коштів у банківську установу, наявність у фіскальній пам'яті реєстратора розрахункових операцій (РРО) інформації щодо сум готівкової виручки, яка автоматично подається до органів ДФС.

При цьому, суд враховує, що у примітках до формату і розрядності даних, що зберігаються у фіскальній пам'яті (додаток до Вимог № 199), зазначено, що максимальна тривалість зміни РРО не повинна перевищувати 24 години.

Отже, якщо об'єкт торгівлі працює цілодобово, то фіскальні звітні чеки повинні роздруковуватися щодоби, тобто не пізніше, ніж через 24 години з моменту реєстрації першої розрахункової операції, виконаної після попереднього Z-звіту.

Як вбачається зі змісту позову, АЗС за адресою: Луганська область, Сватівський район, с. Гончарівка, вул. Садова, б, 34 за місцем здійснення діяльності ПП Торговий дім «Ліга» працює у цілодобовому режимі, доказів на спростування чого відповідачем до суду не надано.

Вказані обставини також підтверджується фактом роздруківки фіскальних чеків після об 00 год 00 хв, 00 год. 04 хв, 00 год. 03 хв, 00 год. 02 хв.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що оператором АЗС за адресою: Луганська область, Сватівський район, с. Гончарівка, вул. Садова, б, 34 роздруковано на реєстраторі розрахункових операцій фіскальних звітних чеки в межах однієї зміни протягом 24 годин, тобто після прийняття зміни від одного оператора заправки іншим, але з незначним запізненням.

Так, за 01.06.2018 фіскальний звітний чек (Z-звіт) №10 с загальною сумою розрахунків ЗО 257,11 грн. фактично сформовано та роздруковано 02.06.2018 о 00 год. 48 хв.; за 05.07.2018 фіскальний звітний чек (Z-звіт) №44 с загальною сумою розрахунків 17 496,70 грн. (в т.ч. розрахункова операція проведена 06.07.2018 о 00 год. 03 хв. на підставі фіскального чеку 5395 на суму розрахунку 149 грн. 90 коп.) фактично сформовано та роздруковано 06.07.2018 о 00 год. 04 хв.; за 10.07.2018 фіскальний звітний чек (Z-звіт) №49 із загальною сумою розрахунків 21 125,22 грн. фактично сформовано та роздруковано 11.07.2018 о 00 год. 04 хв.; за 10.08.2018 фіскальний звітний чек (Z-звіт) №80 с загальною сумою розрахунків 13 674,91 грн. фактично сформовано та роздруковано 11.08.2018 о 00 год. 02 хв.; за 20.09.2018 фіскальний звітний чек (Z-звіт) № 121 с загальною сумою розрахунків 19 515,37 грн. фактично сформовано та роздруковано 21.09.2018 о 00 год. 02 хв.; за 23.09.2018 фіскальний звітний чек (Z-звіт) № 124 с загальною сумою розрахунків 14 338,49 грн. фактично сформовано та роздруковано 24.09.2018 о 00 год. 00 хв.; за 26.09.2018 фіскальний звітний чек (Z-звіт) № 127 с загальною сумою розрахунків 19 732,02 грн. (в т.ч. розрахункова операція проведена 27.09.2018 о 00 год. 00 хв. на підставі фіскального чеку 10251 на суму розрахунку 199 грн. 87 коп.) фактично сформовано та роздруковано 27.09.2018 о 00 год. 01 хв.; за 30.09.2018 фіскальний звітний чек (Z-звіт) № 131 с загальною сумою розрахунків 15 241,77 грн. фактично сформовано та роздруковано 01.10.2018 о 00 год. 03 хв.

Отже, Z-звіти виконано роздрукований в межах 24 годин після здійснення першої розрахункової операції, а роздрукування Z-звітів в межах 24 годин з моменту здійснення першої розрахункової операції є правомірним, навіть коли 24-годинний період зміни РРО не збігається з календарною добою.

При цьому, позивачем на підтвердження оприбуткування готівки після продажу пального, залучено до матеріалів справи копію книги обліку розрахункових операцій № /1 разом з копіями Z - звітами (т.1 а.с. 36-44, 201-250, т.2 а.с. 1-62), а відтак інформація відображена у таких звітах в повній мірі внесена в КОРО, а фіксація позивачем повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках підтверджується також долученими до матеріалів справи періодичними звітами позивача по РРО.

Таким чином, враховуючи те, що ПП ТД «Ліга» оприбутковано готівку при розрахункових операціях із застосуванням РРО (роздрукування Z-звітів) в межах однієї зміни протягом проміжку часу, що не перевищує 24 годин, про що також виконано запис в КОРО щодо руху готівкових коштів, то суд приходить до висновку, що вказані обставини виключають об'єктивну сторону такого правопорушення як не оприбуткування готівки, наслідком чого є факт приховування виручки, тоді як проведення готівкових коштів через РРО із роздрукуванням фіскальних чеків сум розрахунків та належним заповненням у КОРО сум розрахунків є свідченням їх занесення до фіскальної пам'яті, що виключає приховування відповідної суми виручки, що в свою чергу є достатньою правовою підставою для застосування контролюючим органом до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про дотримання позивачем вимог п. 11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного Банку України від 29.12.2017 року № 148, а тому податкове повідомлення - рішення від 15.11.2018 року № 0 підлягає скасуванню.

Щодо висновків податкового органу про порушення підприємством п. 12 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 12 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому : о рядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не визначають порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а лише вказують на обов'язок суб'єктів господарювання вести такий облік.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України від 16.07.1999 № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; облікова політика - сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для ведення бухгалтерського обліку, складання та подання фінансової звітності.

Відповідно до приписів частин 1, 2 та 5 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства, обирає тюрму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених ним Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних.

Відповідно до статті 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони здійснені.

Отже, враховуючи наведене, документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку, та які відповідно підтверджують оприбуткування товарних запасів, є накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, тощо.

Вказані документи є підставою для внесення запасів до облікових бухгалтерських реєстрів та підтвердження права власності на них.

Порядок обліку нафтопродуктів на АЗС встановлений Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 281/171/578/155 від 20.05.2008, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за № 805/15496 (далі - Інструкція № 281/171/578/155).

Облік нафти і нафтопродуктів, відповідно до Інструкція № 281/171/578/155, - це операція, яка проводиться на підприємстві під час технологічного процесу і яка полягає у визначенні об'єму і маси нафти або нафтопродуктів для подальших облікових операцій.

Згідно з пп. 10.2.10 п. 10.2 розділу 10 Інструкції № 281/171/578/155 на підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП; дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою № 17-НП, який, згідно з абз. четвертим п. 10.5 Облікової політики складається з 00 годин до 00 годин один раз на добу. АЗС, є об'єктом з цілодобовим режимом роботи, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями карток обліку стаціонарного об'єкта торгівлі № 002957 та № 002959.

Відповідно до пп. 10.2.8 п. 10.2 розділу 10 Інструкції № 281/171/578/155 один примірник ТТН залишається на АЗС, а два - повертаються водієві, який поставляв нафтопродукт.

Згідно з пп. 10.4.3 п. 10.4 розділу 10 Інструкції № 281/171/578/155 після завершення зміни оператором АЗС складається змінний звіт АЗС за формою № 17-НП у двох примірниках, з яких один з доданими ТТН здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається на АЗС.

З пояснень представника позивача встановлено та не заперечувалось представником відповідача, що автозаправний комплекс (АЗК), на якому проводилася фактична перевірка, не має статусу відокремленого підрозділу, який зобов'язаний вести окремий бухгалтерський облік своїх господарських операцій, а тому облік необхідних документів, які і було витребувано контролюючим органом, ведеться ПП ТД "Ліга".

Весь товар, наявний у резервуарах АЗС, був облікований позивачем у передбаченому законодавством порядку, на підтвердження чого Приватним підприємством Торговий дім «ЛІГА» на письмовий запит контролюючого органу було надано всі первинні бухгалтерські документи, які підтверджують якість, походження та рух товарних запасів (газу скрапленого) за перевіряємий період, та які, відповідно, підтверджують рух та оприбуткування товарних запасів та інші документи - договори з постачальниками, рахунки, платіжні доручення, видаткові накладні, акти приймання-передачі, товарно-транспортні накладні, акцизні накладні тощо (копії документів додаються), а саме: договір оренди частини території АЗС від 07.05.2018 року та акт здачі- прийому орендованого майна від 25.05.2018 р.; договір оренди обладнання № 9 від 25.05.2018 року; договір оренди транспортного засобу від 09.06.2018року; технічний паспорт на резервуар 201.515.00.000-07ПС; договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 6 від 11.01.2018 року; договір поставки скрапленого газу № 2108 від 21.08.2018 року; договір поставки № 25.05/18-01 від 25.05.2018 року; первинні документи (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акцизні накладні, податкові накладні, платіжні доручення, акти приймання-передачі товару тощо), що підтверджують придбання та оприбуткування товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: газу скрапленого за період, що перевірявся податковим органом. (т. 1 а.с. 59-198).

Як вбачається зі змісту акту перевірки, контролюючий орган вважає, що ПП Торговий дім «ЛІГА» не забезпечено ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації - газу скрапленого (код УКТЗЕД ) у кількості 8 829,38 літрів за ціною реалізації 14,60 грн., на загальну суму 128 908,95 грн.

Вказаний висновок контролюючого органу сформовано на підставі, зокрема, даних Єдиного реєстру податкових накладних, Єдиного реєстру акцизних накладних та інформацію з Системи збору та збереження даних від РРО за період з 14.05.2018 р. по 03.10.2018 р.

Так, як вказано в Акті перевірки (арк..6), станом на 03.10.2018 р. на 11 год. 04 хв. згідно Х-звіту реєстратора розрахункових операцій АЗС Р08 Міni фіскальний № , заводський № ТТ480080515 на АЗС ПП ТД «Ліга» за адресою: Луганська обл., Сватівський р-н, с. Гончарівка, вул. Садова, 34, залишок газу скрапленого (код КТЗЕД ) становив 8829,38 літрів, що відображено у відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 11 год. 04 хв. 03.10.2018 р.

При цьому, податковий орган посилається на те, що згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних за період з 14.05.2018 ПП ТД «Ліга» було придбано скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази (код УКТ ЗЕД ) у кількості 41,825 л., газ скраплений (код УКТ ЗЕД ) у кількості 6,449 л.

Згідно даних зазначених в Єдиному реєстрі акцизних накладних за період з 14.05.2018 ПП ТД «Ліга» було придбано скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази (код УКТ ЗЕД ) у кількості 78218,86 л. та газ скраплений (код УКТ ЗЕД ) у кількості 12695 л.

Згідно даних інформації, що надходить до Системи збору та збереження даних від РРО за період з 14.05.2018 по 11 год. 04 хв. 03.10.2018 реалізовано скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази (код УКТ ЗЕЛ ) у кількості 63861 л. та скраплений газ (код УКТ ЗЕД ) у кількості 124870 літрів.

Представник позивача пояснив, що вищевказані дані відображають обсяги придбання та постачання скрапленого газу в цілому по підприємству ПП ТД «Ліга» за відповідний період, та не можуть свідчити про те, що підприємством не забезпечено ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації - газу скрапленого у кількості 8 829,38 літрів, відповідно до Х-звіту реєстратора розрахункових операцій на АЗС ПП ТД «Ліга» за адресою: Луганська обл., Сватівський р-н, с. Гончарівка, вул. Садова, 34, оскільки підприємство здійснює реалізацію газу скрапленого не тільки за місцем проведення перевірки, а оприбуткування (облік) підприємством вищевказаних обсягів товарних запасів підтверджено відповідними первинними документами (договори з постачальниками, рахунки, платіжні доручення, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні тощо, копії яких додаються до даного позову).

Так, відповідно до бухгалтерської довідки позивача від 28.11.2018 р. за підписом бухгалтера ОСОБА_1 по АЗС №4, розташованій за адресою: Луганська область, Сватівський район, село Гончарівка, вулиця Садова 34, надходження скрапленого газу за період діяльності з 00год. 00хв. 25 травня 2018 року (моменту відкриття заправки) по 24год. 00хв. 03 жовтня 2018 року (на кінець в якій почато фактичну перевірку) склало 197544,95 літрів, за цей самий період АЗС №4 реалізовано скрапленого газу у кількості 189182,84 літрів, що відповідає кількості газу, відображеного у фіскальних звітних чеках (Z-звітах) за даний період.

Залишок скрапленого газу станом на 00 год. 00 хв. 03 жовтня 2018 року склав 1537,19 літрів, що відповідає Z-звіту №134 за 03 жовтня 2018 року.

03 жовтня 2018р. було надходження скрапленого газу у кількості 7702,61 літра, що відображено у Z-звіті №134 за 03 жовтня 2018 року.

Станом на 11 годину 04 хвилини 03 жовтня 2018 року було реалізовано скрапленого газу 410,42 літра газу, отже залишок газу на вказаний час склав 8829,38 літрів газу (залишок газу на початок зміни 1537,19л.+надходження за зміну 7702,61л.-реалізовано газу станом на 11 годину 04 хвилини 03 жовтня 2018 року 410,42л=8829,38л).

Залишок скрапленого газу станом на 24 год. 00 хв. 03 жовтня 2018 року склав 8362,11 (вісім тисяч триста шістдесят дві цілих одинадцять сотих) літрів, що відповідає Z- звіту №134 за 03 жовтня 2018 року.

При цьому, як вбачається зі змісту акту перевірки (т.1 а.с. 26), обсяги і вартість фактичних залишків нафтопродуктів (газу скрапленого) визначені податковим органом виключно на підставі даних обліку позивача, а саме сформованого 03.10.2018 року об 11 год. 04 хв. Х-звіту РРО АЗС Post Mini (фіскальний № , заводський № ТN 80080515), в якому зазначено, що залишки газу скрапленого становили 8829,38 літрів, що відображено у відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (ТМЦ).

Тобто, дані Х-звіту щодо залишків нафтопродуктів на АЗК були повністю, без будь-яких змін, перенесені відповідачем «Відомостей про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей)», що є Додатком 5 до акту перевірки, який, однак, відповідачем до суду не надано.

Отже, обсяги і вартість фактичних залишків нафтопродуктів визначені податковим органом виключно на підставі даних обліку позивача.

Проте, для встановлення факту реалізації не облікованого товару має бути встановлена розбіжність між даними обліку позивача та фактичними залишками товару на АЗС, чого податковим органом зроблено не було.

Натомість, податковий орган в акті перевірки від 12.10.2018 року № 0228/12/32/14/06/33002497/765 обмежився лише посиланням на дані Єдиного реєстру податкових накладних, Єдиного реєстру акцизних накладних та даних інформації, що надходить до Системи збору та збереження даних від РРО (т.1 а.с. 27)

Жодних вимірювань чи обрахунків фактичних залишків нафтопродуктів (газу скрапленого) відповідачем на АЗК проведено не було і жодних відхилень наявних на АЗК нафтопродуктів від даних обліку позивача не виявлено, а тому висновок про порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону про РРО не підтверджується жодними доказами, а отже, є безпідставним.

В акті перевірки, на підставі якого прийняті оскаржувані рішення, зафіксовано тільки факт, на думку відповідача, порушення порядку ведення обліку товарних запасів, однак факт реалізації необлікованого товару в акті перевірки відображено не було.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про дотримання позивачем вимог п. 12 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а відтак податкове повідомлення - рішення № 0 від 15.11.2018 року підлягає скасуванню.

Щодо висновків податкового органу про порушення підприємством пункту 44.3 статті 44 та пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України - не забезпечено зберігання первинних документів та/або надання платником податків контролюючому органу оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю, то суд зазначає наступне.

За приписами п. 44. ст. 44 Податкового кодексу України, платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до вимог п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки. При цьому великий платник податків на запит контролюючого органу зобов'язаний також надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб копії таких документів, що створюються ним в електронній формі з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, не пізніше двох робочих днів, наступних за днем отримання запиту.

З правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що платник податків лише зобов'язаний мати та зберігати первинні документи, що стосуються його діяльності, однак обов'язку щодо зберігання таких документів безпосередньо за місцем здійснення своєї діяльності вищезазначені норми права не містять.

Отже, діючим законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб'єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для бухгалтерського обліку, ведення якого відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" покладено на уповноважену особу.

Відсутність на час перевірки контролюючим органом накладних (або інших первинних документів) за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та іінансову звітність в Україні» та Положення (стандарту) 9, не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції. Фінансова санкція, може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа не веде обліку товарів.

Суд не приймає до уваги посилання контролюючого органу в акті перевірки на те, що в оператора на АЗС, розташованій за адресою: Луганська область, Сватівський район, с. Гончарівка, вул. Садова, 34 на час перевірки (03.10.2018 року) відсутні будь-які документи на газ скраплений, який знаходиться в реалізації, оскільки такі документи були витребувані контролюючим органом в керівника ПП ТД «Ліга» запитом, скерованим на адресу підприємства саме 03.10.2018 року, про що зазначено безпосередньо податковим органом в акті перевірки (т.1 а.с. 26).

Тобто, фактично контролюючий орган зробив висновок про відсутність станом на 03.10.2018 року бухгалтерських документів щодо газу скрапленого, які були витребувані у підприємства запитом від тієї ж дати - 03.10.2018 року.

Як вбачається із наданих відповідачем додаткових доказів, запит про надання документів, сформований керівнику ПП ТД «Ліга» отриманий адресатом 03.10.2018 року (т.2 а.с. 86), а 11.10.2018 рок та 12.10.2018 року контролюючим органом сформовано акти про ненадання документів №№ 1370/12-32/14-06/3300249 та 1371/12-32/14-06/33002497 (т.2 а.с. 87-88).

Стосовно посилань відповідача на те, що позивачем не виконано обов'язок щодо надання запитуваних документів в строк до 09.10.2018 року, як про це було вказано в запиті контролюючого органу, то вказані обставини спростовуються залученим позивачем до матеріалів справи листом від 09.10.2018 року (вих. № 18), разом з яким підприємством надано до перевірки документи, згідно переліку.

Вказаний лист, згідно відтиску поштової печатки на описі вкладення до цінного листа, була направлено на адресу ГУ ДФС у Харківській області 09.10.2018 року та отримано адресатом 12.10.2018 року, що підтверджується відповідною відміткою на рекомендованому поштовому відправленні.

Вказані обставини також спростовують твердження відповідача, які зазначені у запереченнях 20.02.2019 року про те, що ПП ТД «Ліга» протягом періоду проведення перевірки, а саме з 03.10.2018 року по 12.10.2018 року не надано запитувані документи.

Отже, платником податків виконано свій обов'язок щодо надання витребуваних контролюючим органом первинних документів у відповідності до вимог Податкового кодексу України, у встановлений податковим органом строк - до 09.10.2018 року та до закінчення проведення перевірки, а відтак ГУ ДФС у Харківській області неправомірно застосовано до позивача штрафні санкції за порушення п. 44.3 ст. 44, п. 85.2 Податкового кодексу України, а тому податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 15.11.2018 року № 0.

Щодо зафіксованого в акті перевірки порушення позивачем вимог п. 13 ст. 3 Закону України № 265/95, відповідно до якого відповідачем встановлено невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі, зазначеній в денному звіті реєстратора розрахункових операцій в розмірі 146,00 грн., відповідальність за що передбачена п. 1 ст. 17 Закону України № 265/95, то суд зазначає наступне.

Штрафні санкції застосовуються до платника податків, у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

Оскільки сума виявленої контролюючим органом невідповідності становить 146,00 грн. (тобто менше, ніж 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати), то донарахувань не вібулось, а тому вказане порушення не ввійшло до розрахованих податковим органом штрафних санкцій та щдо оскарджуваних податкових повідомлень рішень. Відтак, суд не дає оцінку вищезазначеному порушенню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем дотримано вимоги Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року № 148, а відтак висновки про порушення позивачем податкового законодавства є необґрунтованими та недоведеними, у зв'язку з чим спірні податкові повідомленні - рішення контролюючого органу № 0 від 15.11.2018 року; № 0 від 15.11.2018 року; № 0 від 15.11.2018 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Приймаючи рішення по суті, суд також враховує практику Європейського суду щодо необхідності забезпечення права платників податків на належний захист майна у сфері справедливого справляння податків на користь держави.

Так, рішенні від 24 жовтня 1986 року у справі "AGOSI проти Сполученого Королівства", від 22 лютого 1994 року у справі "Раймондо проти Італії" вказано, що передумова стверджуваного втручання у права підприємства-заявника стосується дій, вжитих податковою інспекцією та національними судами для забезпечення сплати ПДВ на товари, які, як видається, було експортовано. Суд вважає, що це втручання становило контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів "для забезпечення сплати податків" у розумінні пункту 2 статті 1 Першого протоколу.

Цей пункт прямо залишає за Договірними державами право приймати та вводити в дію такі закони, які вони можуть вважати за необхідне для забезпечення сплати податків. Суд нагадує, що стаття 1 Першого протоколу визнає повноваження держав приймати будь-які фіскальні закони, які вони вважають необхідними, за умови, що вжиті заходи не становлять свавільної конфіскації ( рішення від 23 лютого 1995 року у справі "Ґасус Дозір унд Фьордертехнік Ґмбг" проти Нідерландів").

Крім того, під час визначення, чи було виконано цю вимогу, визнається, що Договірні держави мають широкі межі розсуду, зокрема у формуванні та впровадженні податкової політики, і Суд поважатиме позицію законодавця у таких справах, за винятком випадків, коли вона не має жодного розумного обґрунтування (рішення від 23 жовтня 1997 року у справі "Національне та регіональне будівельне товариство, Постійне будівельне товариство м. Лідс та Йоркширське будівельне товариство проти Сполученого Королівства"). Суд повторює, що першою та найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державного органу в мирне володіння майном має бути законним. Це положення буде порушене, якщо оскаржуване втручання здійснюватиметься "явно з порушенням національного закону".

До того ж відповідно до усталеної практики Суду втручання, включно з таким, що стало результатом заходу із забезпечення сплати податків, повинно забезпечувати "справедливий баланс" між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Це, зокрема, означає, що між застосованими засобами та переслідуваними цілями має існувати розумна пропорційність. У багатьох справах ЄСПЛ дійшов висновку, що національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі «якості» закону і не забезпечувало адекватного захисту від свавільного втручання у майнові права заявника.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат проводиться у відповідності до вимог ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 14, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства Торговий дім "ЛІГА" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 15.11.2018 року про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у розмірі 257 817,90 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 0 від 15.11.2018 року про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у розмірі 744 423,40 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 0 від 15.11.2018 року про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 510,00 грн.

Стягнути на користь Приватного підприємства Торговий дім "ЛІГА" (вул. Сватівська, буд. 47, м. Куп'янськ, Харківська область,63702, ) сплачену суму судового збору в розмірі 15041 (п'ятнадцять тисяч сорок одна) грн. 28 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ( вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01 березня 2019 року.

Суддя Горшкова О.О.