Справа № 826/10610/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 лютого 2019 року

Київ

справа №826/10610/17

касаційне провадження №К/9901/495/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2018 у справі №826/10610/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у м. Києві 22.12.2018 звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2018.

Верховний Суд ухвалою від 14.01.2019 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, встановивши строк, протягом якого скаржник має усунути недоліки та надати суду касаційної інстанції:

1. обґрунтоване клопотання про поновлення строку касаційного оскарження з наведенням підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у строк, визначений законом;

2. документ про сплату судового збору за подання касаційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі;

3. документ, що підтверджує повноваження ОСОБА_2 на здійснення представництва у встановленому законом порядку.

Вказана ухвала Верховного Суду від 14.01.2019 була отримана відповідачем 04.02.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №927.

На адресу Верховного Суду надійшло клопотання про поновлення строку касаційного оскарження та відстрочення сплати судового збору.

Утім, відповідачем не надано суду документ, що підтверджує повноваження ОСОБА_2 на здійснення представництва у встановленому законом порядку, що свідчить про виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху не повністю.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною третьою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частини третьої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Отже, зі змісту положень процесуального закону повноваження представників сторін та інших учасників справи - юридичних осіб мають бути підтверджені довіреністю юридичної особи, яка від її імені видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно з частиною шостою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Отже, у разі участі юридичної особи у судовому процесі через представника, на підтвердження повноважень останнього має бути подано оригінал довіреності, виданої за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, або ж її копія, засвідчена у визначеному саме законом порядку.

Відповідно до підпункту 14.1.137-1 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України уповноважена особа контролюючого органу - посадова (службова) особа контролюючого органу, уповноважена керівником такого органу на виконання певних його функцій в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закон України "Про центральні органи виконавчої влади" визначає організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України.

Частиною третьою статті 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" передбачено, що територіальні органи центрального органу виконавчої влади діють на підставі положень, що затверджуються керівником центрального органу виконавчої влади. Типове положення про територіальні органи центрального органу виконавчої влади затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 N 563 на виконання вимог частини третьої статті 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" затверджено Типове положення про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади, в якому визначено повноваження керівника територіального органу, серед яких, зокрема, здійснення керівництва територіальним органом, організація його діяльності.

Наведені положення кореспондуються з приписами підпункту 1 пункту 11 Положення про Головне управління ДФС у м. Києві, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 09.08.2017 №529.

Аналіз вищевикладеного дає підстави для висновку про те, що саме на керівника територіального податкового органу покладено обов'язки з керівництва та організації діяльності очолюваної ним особи, зокрема щодо уповноваження інших осіб на виконання певних функцій контролюючого органу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що касаційна скарга Головного управління ДФС у м. Києві підписана представником відповідача за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної касаційної скарги, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено.

У відповідності до пункту 1 частини п'ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2018 у справі №826/10610/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути.

2. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Т.М.Шипуліна