Справа № 810/2980/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2019 року

Київ

справа №810/2980/17

касаційне провадження №К/9901/54095/18, К/9901/54087/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області (далі - Управління) та касаційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі - Інспекція) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 (суддя Кушнова А.О.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018 (головуючий суддя - Кузьмишина О.М., судді Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп» (далі - Товариство) до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління ДФС у Київській області, Білоцерківського управління Державної казначейської служби Київської області (далі - Казначейство) про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Товариство звернулось до суду із позовом до Інспекції, Управління та Казначейства, у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просило стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за жовтень і листопад 2016 року, у розмірі 121997,64 грн.

На обґрунтування позову Товариство зазначило, що невиконання відповідачами своїх обов'язків, встановлених пунктами 200.12, 200.13 статті 200 Податкового кодексу України порушило право Товариства на своєчасне отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2016 року у сумі 1907541,00 грн. та за листопад 2016 року у сумі 202048,00 грн., яке підлягало стягненню як заборгованість бюджету, з нарахуванням на неї пені відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України за періоди: з 23.12.2016 по 20.07.2017 (на суму 1097541,00 грн.), з 21.07.207 по 19.12.2017 (на суму 41568,00 грн.), з 23.01.2017 по 20.07.2017 (на суму 202048,00 грн.), з 21.07.2017 по 19.12.2017 (на суму 30808,00 грн.).

Київський окружний адміністративний суд рішенням від 28.02.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018, позов задовольнив частково: стягнув з Державного бюджету України на користь Товариства пеню за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість по податкових деклараціях з податку на додану вартість за жовтень 2016 року та за листопад 2016 року у розмірі 119700,35 грн.; в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість по податкових деклараціях з податку на додану вартість за жовтень 2016 року та за листопад 2016 року у сумі 2297,29 грн. у позові відмовив.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суди виходили з того, що Товариство виконало усі необхідні умови для своєчасного отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень та листопад 2016 року, розмір якого підтверджений судовими рішеннями у адміністративних справах № 810/824/17 та 810/1053/17 відповідно, які набрали законної сили, тоді як податковий орган не вчинив визначених законом дій, спрямованих на своєчасне перерахування Товариству бюджетного відшкодування, з огляду на що невідшкодована своєчасно сума податку на додану вартість вважається бюджетною заборгованістю, на яку нараховується пеня, на стягнення якої Товариство має право (в редакції розрахунку пені, здійсненого судом).

Інспекція оскаржила рішення судів першої та апеляційної інстанцій до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, який ухвалою від 20.08.2018 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Інспекції та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на те, що рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судами не було надано належної правової оцінки тому, що у зв'язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість», яка не передбачає подання висновку до державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, з огляду на що фахівці Інспекції діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Управління оскаржило рішення судів першої та апеляційної інстанцій до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, який ухвалою від 20.08.2018 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Управління.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на те, що рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судами не було надано належної правової оцінки тому, що у зв'язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість», яка не передбачає подання висновку до державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, з огляду на що фахівці Інспекції діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У письмових поясненнях Товариство просить суд відмовити у задоволенні касаційних скарг, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 18.02.2019 визнав за можливе проведення попереднього розгляду справи і призначив попередній розгляд справи на 19.02.2019.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційних скаргах доводи та дійшов висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

У справі, що розглядається, суди встановили, що 16.11.2016 Товариство подало до Інспекції податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2016 року з відповідними додатками, у тому числі заяву про повернення суми бюджетного відшкодування в розмірі 1097541,00 грн., яка була прийнята податковим органом, що підтверджується квитанцією №2, а декларація зареєстрована за №.

19.12.2016 Товариство подало до Інспекції податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2016 року з відповідними додатками, у тому числі заяву про повернення суми бюджетного відшкодування в розмірі 202048,00 грн., яка була прийнята податковим органом, що підтверджується квитанцією №2, а декларація зареєстрована за №.

Також, судами було встановлено, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 у справі №810/824/17 за позовом Товариства до Інспекції про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017, було визнано протиправною бездіяльність Інспекціє, яка полягала у невиконанні обов'язку щодо подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню Товариству з бюджету за жовтень 2016 року у розмірі 1097541,00 грн.; зобов'язано Інспекцію подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку на додану вартість у розмірі 1097541,00 грн., що підлягає відшкодуванню Товариству. В процесі розгляду вказаної справи судами було встановлено, що Товариство має право на бюджетне відшкодування за жовтень 2016 року у сумі 1097541,00 грн., яка є узгодженою Інспекцією з 23.12.2016 (21.11.2016 граничний термін подання декларації з урахуванням 30 денного строку на проведення камеральної перевірки).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11.05.2017 у справі №810/1053/17 за позовом Товариства до Інспекції про визнання протиправною бездіяльності, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2017, було визнано протиправною бездіяльність Інспекції, яка полягає у невиконанні обов'язку щодо подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню Товариству за листопад 2016 року у розмірі 202048,00 грн.; зобов'язано Інспекцію подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку на додану вартість у розмірі 202048,00 грн., що підлягає відшкодуванню Товариству. В процесі розгляду вказаної справи судами було встановлено, що Товариство має право на бюджетне відшкодування за листопад 2016 року у сумі 202048,00 грн., яка є узгодженою Інспекцією з 23.01.2017 (20.12.2016 граничний термін подання декларації з урахуванням 30 денного строку на проведення камеральної перевірки).

Згідно платіжного доручення №17779247 від 20.07.2017 та меморіального ордеру №293991436/317740845/896578257/7000 від 20.07.2017 частина бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією Товариства з податку на додану вартість за жовтень 2016 року (від 16.11.2016 №) у розмірі 1055973,00 грн. була зарахована на банківський рахунок Товариства. Решта суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією Товариства з податку на додану вартість за жовтень 2016 року у розмірі 41568,00 грн. була зарахована на банківський рахунок Товариства 19.12.2017, що підтверджується даними банківської виписки по рахунку Товариства за 19.12.2017.

Перерахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією Товариства з податку на додану вартість за листопад 2016 року (від 19.12.2016 №) на банківський рахунок Товариства також було здійснене двома окремими платежами, а саме: 20.07.2017 на суму 171240,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №17779248 від 20.07.2017 та меморіальним ордером №293991437/317740847/896578265/7000 від 20.07.2017; 19.12.2017 на суму 30808,00 грн., що підтверджується даними банківської виписки по рахунку Товариства за 19.12.2017.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017), бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

Підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, формує та веде: а) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті; б) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті. До таких реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування вносяться такі дані: назва платника податку та його індивідуальний податковий номер; дата подання заяви на бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (за умови їх подання); сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (за умови їх подання); дата узгодження контролюючим органом суми бюджетного відшкодування за кожною заявою; дата висновку, направленого до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню; дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом; дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується; дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження; дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку. Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Порядок ведення та форма реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктами 200.7.2, 200.7.3 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до кожного відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, щоденно публікує на своєму офіційному веб-сайті реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначені у підпункті 200.7.1 пункту 200.7 цієї статті, із зазначенням даних, вказаних у цьому пункті. Зазначені дані не належать до інформації з обмеженим доступом.

Пунктом 200.8 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) передбачено, що до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Згідно з пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу. Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.

Пунктом 200.12 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки: або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету; або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України. У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу. У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який протягом п'яти робочих днів з дня отримання такої заяви повинен її задовольнити.

Відповідно до пункту 200.13 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Положеннями пункту 200.17 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) встановлено, що джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Згідно з пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Законом України від 21.12.2016 № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», який набрав чинності з 01.01.2017, був змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування.

Згідно з пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2017) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до положень підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2017) формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронного підпису та електронного документообігу. Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2017) встановлено, що заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

За приписами пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2017) зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення. У випадках, передбачених підпунктами «б» і «в» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку. У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України. У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу. У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов'язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2017) на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п'яти операційних днів.

При цьому, пунктами 52, 56 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2017) було встановлено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов'язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження. Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу. До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету. Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу. Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 був затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який згідно з пунктом 3 цієї постанови набирає чинності з 01.04.2017. При цьому, пунктом 2 постанови установлено, що до набрання чинності пунктами 1 і 3 цієї постанови бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

Пунктом 2 Порядку ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2016 № 68 (який діяв до 01.01.2017), було передбачено, щореєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними органами ДФС податкових декларацій з податку на додану вартість (далі - податкові декларації) або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість (далі - уточнюючі розрахунки), передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 Кодексу, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 Кодексу.

Згідно з положеннями пунктів 4-6 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 (який набрав чинності з 01.04.2017), орган ДФС вносить до Реєстру такі дані, зокрема, суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов'язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. Заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру. Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, до 01.04.2017 контролюючий орган мав скласти та подати до територіального органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, а з 01.04.2017 передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформації про її узгодження.

У справі, що розглядається, суди встановили, що право Товариства на отримання належних йому сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість було порушене бездіяльністю контролюючих органів - Інспекції та Управління, яка полягає у нескладенні та ненаправленні до органу державного казначейства висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню, та в ухиленні від внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування.

Пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2017) встановлено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

При цьому, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що неподання контролюючим органом після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, а також невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування та, як наслідок, непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з податку на додану вартість, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог (в редакції розрахунку пені, здійсненого судом) є правомірними.

Таким чином, доводи Інспекції та Управління, викладені в касаційних скаргах, не спростовують висновків, наведених у рішенні Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 та постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018, оскільки суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права до встановлених у справі правовідносин, а тому у задоволенні касаційних скарг слід відмовити. При цьому, посилання скаржників на те, що Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26, не передбачає подання висновку до державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, є необгрунтованими, оскільки такий обов'язок був встановлений законом та діяв до 01.04.2017, проте не був дотриманий скаржниками, з урахуванням того, що обов'язок щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування скаржниками також дотриманий не був.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Інспекції та касаційна скарга Управління підлягають залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018 - без змін.

Згідно з частиною третьою статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

З огляду на те, що Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалами від 20.08.2018 зупинив виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду за результатами перегляду оскаржуваних судових рішень поновлює їх виконання.

Керуючись ч.1 ст. 52, п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359, ч.3 ст. 375 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області та касаційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018 залишити без змін.

Поновити виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

Р.Ф. Ханова

Т.М. Шипуліна