Справа № 814/812/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/812/17
Категорія:9.2.1 Головуючий І інстанції Птичкіна В.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Шевчук О.А.,

при секретарі Іщенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року (м. Миколаїв, дата складання повного тексту рішення - 27.06.2018 р.) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТАРТА Т» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання наказу та податкових повідомлень-рішень протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

24.04.2017 року ТОВ «АСТАРТА Т» звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДФС у Миколаївській області, в якому, з урахуванням уточнень, просило суд:

- визнати нечинним та скасувати наказ відповідача №467 від 14.04.2017 року;

- визнати нечинними дії ГУ ДФС у Миколаївській області по включенню ТОВ «АСТАРТА Т» до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на другий квартал 2017 року та в цій частині скасувати його;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Миколаївській області від 22.06.2017 року за податком на прибуток в сумі 210828,5 грн., №001261402 за податком на додану вартість в сумі 85280 грн., №001271402 штрафу в сумі 2665 грн., №001281402 за податком на додану вартість в сумі 389336 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні дії, наказ та податкові повідомлення рішення відповідача є протиправними, передчасними та такими, що не відповідають чинному законодавству та грубо порушують права позивача.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року адміністративний позов ТОВ «АСТАРТА Т» - задоволено. Визнано протиправними дії ГУ ДФС у Миколаївській області щодо включення ТОВ «АСТАРТА Т» до «Плану-графіку проведення документальних перевірок за 2 квартал 2017 року». Визнано протиправним наказ ГУ ДФС у Миколаївській області від 14.04.2017 року №467 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «АСТАРТА Т»». Визнано протиправними та скасовані прийняті 22.06.2017 року ГУ ДФС у Миколаївській області податкові повідомлення-рішення №, №, №, №.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник ГУ ДФС у Миколаївській області 17.07.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача (апелянта) в жодне судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув, про день, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином повідомлявся.

Представник позивача ТОВ «АСТАРТА Т» - адвокат Головченко О.А. в судове засідання суду апеляційної інстанції 20.02.2019р. прибув та, у зв'язку з неявкою інших сторін по справі, надав заяву про розгляд даної справи без його участі або в порядку письмового провадження.

В зв'язку з вказаними вище обставинами, апеляційний суд розглянув справу у відкритому судовому засіданні без участі сторін та за наявними у справі матеріалами (доказами).

Заслухавши суддю-доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судами встановлено наступні обставини справи.

В період з 28.04.2017 року по 16.05.2017 року на підставі наказу в.о. начальника ГУ ДФС у Миколаївській області від 14.04.2017 року №467, посадовими особами ГУ ДФС проведено планову виїзну перевірку ТОВ «АСТАРТА Т» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 05.02.2014р. по 31.12.2016р., валютного та іншого законодавства, за результатами якої складено акт від 30.05.2017р. №481/14-29-14-02/39081033.

Відповідно по висновків вказаного вище Акту перевірки, підприємством позивача було порушено норми діючого податкового законодавства, зокрема:

- п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток на суму 187 461 грн. (за 2014 рік - на 10 177 грн., за 2015 рік - на 93 991 грн., за 2016 рік - на 83 293 грн.);

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 68 224 грн.;

- п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість на 389 336 грн. в частині нереальності здійснення господарських операцій з контрагентами-покупцями;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на 341 167 грн. в частині нереальності здійснення господарських операцій з ТОВ «Омега Агро»;

- п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, що полягає у несвоєчасній реєстрації (прострочення до 15 днів) в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної на суму ПДВ 26 650 грн.

В подальшому, на підставі вказаного акту перевірки, 22.06.2017 року уповноваженою особою ГУ ДФС було прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № - про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на 210 828,5 грн. (в т.ч. 187 461 грн. - основне зобов'язання, 23 367,5 грн. - штрафні санкції);

- № - про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 85280 грн. (в т.ч. 68 224 грн. - основне зобов'язання, 17 056 грн. - штрафні санкції);

- № - про застосування штрафу в сумі 2 665 грн.

- № - про зменшення суми податкового зобов'язання з ПДВ на 389 336 грн. та про зменшення суми податкового кредиту з ПДВ на 341 167 грн.

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій, спірного наказу та постанов відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту чинної до 01.01.2017р. редакції ст.77 ПК України, «документальна планова перевірка» повинна бути обов'язково передбачена у Плані-графіку проведення планових документальних перевірок. До такого Плану-графіку проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіку не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Проте, чинною до 14.04.2017 року редакцією Порядку №524 було передбачено формування щоквартального плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (план-графік), що мав складатися з планів-графіків територіальних органів ДФС та затверджуватися Головою ДФС

Так, згідно із ст.77 ПК України (в редакції після 01.01.2017р.), план-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

При цьому, відповідні зміни (в частині формування та затвердження плану-графіку) до Порядку №524 були внесені у лютому 2017, наказом Міністерства фінансів України від 27.02.2017 року №294, та фактично набули чинності 14.04.2017 року.

Так, у діючій з 14.04.2017р. редакції п.1 розділу І Порядку №524 вказано, що річний план-графік складається, починаючи з 2018 року. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування територіальними органами ДФС.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та законодавчі норми, в період з 01.01.2017 року по 14.04.2017 року фактично існувала неузгодженість між нормами ПК України та нормами Порядку №524, а зміст п.1 розділу І Порядку №524 взагалі суперечив ст.77 ПК України.

Окрім того, слід зазначити, що при формуванні плану-графіка ДФС також має враховувати: граничні строки визначення податкового зобов'язання платника податків, зазначені в п.102.1 ст.102 ПКУ, тобто 1095 днів - для звичайних операцій та 2555 днів - для контрольованих операцій; заборону проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати ПДФО та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами (п.77.3 ст.77 ПКУ); строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені, який не застосовується відповідно до ч.16 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Одночасно, приписами п.п.1,3 р.1 «Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків» (затв. наказом Міністерства фінансів України 02.06.2015р. №524) передбачено, що єдиним підходом до формування щоквартального плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків здійснюється тільки після узгодження у відповідності до «Порядку координації одночасного проведення планових перевірок (ревізій) контролюючими органами та органами державного фінансового контролю» (затв. Постановою КМУ 23.10.2013р. №805), п.2 якого, в свою чергу, визначено, що планування перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання, які проводяться для забезпечення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів, платежів, здійснюється щокварталу контролюючими органами та органами державного фінансового контролю.

Також, слід зауважити, що відповідно до п.5 розділу І Порядку №524, затверджений Головою ДФС план-графік є обов'язковим для територіальних органів ДФС.

Однак, як видно з матеріалів справи, в даному випадку, жодного узгодження проведення планової перевірки фактично здійснено не було, і щоквартальний план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків ні на сайті ДФС України, ні на сайті відповідача не міститься.

До того ж, як свідчать матеріали справи, 15.11.2016р. Міністерство економічного розвитку і торгівлі України затвердило наказ №1909 «Про затвердження Плану комплексних планових заходів державного нагляду (контролю) органів державного нагляду (контролю) на 2017 рік», проте, ні в цьому наказі, ні в затвердженому ним плані, ТОВ «АСТАРТА Т» відсутнє.

Разом з цим, як встановлено судами обох інстанцій, ТОВ «АСТАРТА Т» включене в план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2-й квартал 2017 року.

Однак, слід звернути увагу на те, що відповідачем фактично одночасно було надано 2 (два) варіанти цього «Плану-графіку документальних перевірок на 2 квартал 2017 року» (т.20, а.с.167-168, 169-170), в одному з яких підприємство позивача було вказано, а в іншому - відсутнє.

В ході розгляду даної справи в судах 1-ї та 2-ї інстанцій представником відповідача так і не було надано жодних змістовних пояснень (чи доказів на їх підтвердження) з приводу того, який саме з 2-х варіантів та коли саме був затверджений, а також коли і яким саме чином були затверджені зміни до цього плану-графіку (якщо затверджувалися обидва варіанти).

Крім того, з матеріалів справи не вбачається та представником відповідача не надало жодних пояснень й про ту обставину, коли саме був складений план-графік на 2 квартал 2017 року (у 2016 році чи у першому кварталі 2017 року), а отже, виходячи з дати Наказу, т.б. 14.04.2017 року, план-графік було складено до того, як набрали чинності відповідні зміни до Порядку №524.

Що ж стосується доводів відповідача про те, що підприємство позивача було включено до плану-графіку як таке, що має ризики високого ступеню щодо несплати податків та зборів при проведенні фінансово-господарської діяльності, а саме: рівень сплати податку на прибуток нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку по відповідній галузі; рівень сплати податку на додану вартість нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку по відповідній галузі; наявність відносин з контрагентами, які знаходяться в розшуку, або ліквідовані, або визнані банкрутами, якщо сума таких операцій перевищує 5 млн. грн. або перевищує 5 відсотків загального обсягу постачання, але не менше 100 тис. грн. (пп.1 п.5 розділу ІІІ Порядку №524), то з цього приводу слід зазначити, що на підтвердження останніх податковим органом ні до суду 1-ї інстанції, ні до апеляційного суду так і не було надано жодних доказів відповідності Товариства позивача зазначеним вище критеріям.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «АСТАРТА Т» отримало від ГУ ДФС у Миколаївській області повідомлення №79/14-29-03-67 від 14.04.2017р. та копію наказу №467 від 14.04.2017р. «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «АСТАРТА Т» несвоєчасно, а саме тільки 20.04.2017р., а спірна перевірка була фактично розпочата - 28.04.2017р.

Разом з тим, приписами п.77.4 ст.77 ПК України передбачено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Тобто, враховуючи вказану вище норму ПКУ, платник податків має отримати наказ про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення не пізніше 10-ти календарних днів до початку проведення перевірки.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та вже зазначалося вище, ТОВ «АСТАРТА Т» фактично отримало такі документи тільки 20.04.2017р., тобто на 2 календарні дні пізніше, ніж це встановлено законом, т.б. п.77.4 ст.77 ПКУ.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми ПК України, конкретні обставини справи, та приймаючи до уваги факт складення плану - графіку з чисельними порушеннями, а також факти не надання контролюючим органом інформації з приводу процедури і підстав включення позивача до цього плану-графіку (не вказано яким чином вираховувався ступінь ризику) та несвоєчасне вручення наказу про проведення перевірки, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку, що відповідачем, в даному випадку, не дотримано умов та порядку прийняття рішення про проведення перевірки, що в свою чергу не може бути належною підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

У зв'язку з зазначеним, підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції, що встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок та їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки, а невиконання вимог чинного законодавства призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

При чому, одночасно слід зазначити, що вищенаведені висновки узгоджуються із правовими позиціями як Верховного Суду України (постанова від 27.01.2015р. по справі №21-425а14), так і Верховного Суду (постанови: від 16.01.2018р. по справі №2а/1570/4582/11, від 23.01.2018р. по справі №804/12558/14, від 23.01.2018р. по справі №813/1946/17).

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 26.02.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук