Справа № 802/235/18-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/235/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

21 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представників позивача, третьої особи, третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих 40" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих 40" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. СТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих 40" звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельного інспекції у Вінницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, у якому просив визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області щодо не проведення позапланової перевірки законності реконструкції квартири АДРЕСА_1 та скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, яку зареєстровано Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 21.09.2016 року за № ВН61.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що власниками квартири АДРЕСА_1 проведено реконструкцію належної їм на праві власності квартири НОМЕР_1 загальною площею 91,6 кв.м., шляхом включення до її складу приміщення площею 74,9 кв.м, яке розташоване на технічному поверсі вказаного багатоквартирного будинку та відноситься до спільного майна мешканців цього багатоквартирного будинку. На переконання позивача, реконструкція кварти АДРЕСА_1 родиною ОСОБА_4 проведено за відсутності належної проектної документації, що є підставою для проведення відповідачем позапланової перевірки, якої проведено не було.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року в задоволенні позовних вимог об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих 40" - відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 22.08.2005 року №1826 "Про заселення 180 квартирного житлового будинку АДРЕСА_1" право власності на трикімнатну квартиру НОМЕР_1 жилою площею 49,5 кв.м. та загальною площею 91,6 кв.м. оформлено за територіальною громадою м. Вінниці. Вказану квартиру, яка входила до комунальної власності, залишено не розподіленою.

5. У подальшому, відповідно до п. 5 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 26.01.2006 року №77 "Про надання звільнених, незаселених квартир та часткові зміни в рішенні виконкому від 27.09.2001 року №1671" було затверджено рішення житлово-побутової комісії ВМВ УМВС України у Вінницькій області та видано ордер родині ОСОБА_4 на заселення до трикімнатної квартири НОМЕР_1 житловою площею 49,5 кв.м.

6. На вказану трикімнатну квартиру НОМЕР_1 родина ОСОБА_4 одержала свідоцтво про право власності на житло (серія та номер: НОМЕР_2) від 09.11.2006 року, в якому загальну площу приватизованої квартири вказано 90,2 кв.м.

7. Як свідчить зміст Декларації про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1, яку зареєстровано Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області (надалі Департамент ДАБІ у Вінницькій області) від 27.07.2017 року за №ВН16, внаслідок реконструкції, площу вищезазначеної квартири у тому числі житлову, передбачалось значно збільшити.

8. Містобудівні умови та обмеження № 85 від 11.07.2016 року на реконструкцію квартири видавались Департаментом архітектури містобудування та кадастру Вінницької міської ради. Згідно проектної документації, розробленої ТОВ "Вінницябуд" загальна площа квартири внаслідок реконструкції зміниться у сторону її збільшення з 91,6 кв.м. до 170,2 кв.м., а житлова відповідно - з 49,5 кв.м. до 61,5 кв.м. Причому тип квартири також повинен був змінитись з трикімнатної на чотирикімнатну.

9. За змістом Декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, яку зареєстровано 21.09.2016 року Департаментом ДАБІ у Вінницькій області за №ВН61 внаслідок проведеної реконструкції трикімнатної квартири АДРЕСА_1, її загальна площа збільшилась з 91,6 кв.м. до 166,5 кв.м., тобто на 74,9 кв.м..

10. 09.11.2006 було видане свідоцтво на право власності на житло на квартиру АДРЕСА_1. Загальна площа квартири - 90,2 кв. м. та технічний паспорт на дану квартиру від 26.07.2006 року, в якому зазначено, що квартира складається з трьох кімнат житловою площею - 49,5 кв. м.: 1- а кімната - 21,4 кв. м., 2- а кімната - 13,1 кв. м. 3- я кімната - 15,0 кв.м., кухня - 12,1 кв. м. ванна кімната - 4,6 кв.м., вбиральня - 1,5 кв.м. коридор - 18,5 кв. м. балкон (тераса) - 1,0; 0,7 кв. м.

11. В 2011 році, третіми особами розпочалось переобладнання технічного поверху над квартирою НОМЕР_1 та оформлення відповідної документації на її узаконення та було замовлено повний технічний паспорт на вказану квартиру, який був виготовлений 28.10.2011.

12. Згідно технічного паспорта на переплановані (добудовані) приміщення від 28.10.2011 зазначені параметри квартири до перепланування: коридор - 19,1 кв. м. туалет - 1,6 кухня -12,5 1-а кімната - 21,4, 2-а кімната - 13,1, 3-я кімната - 15,0 ванна - 4,9 балкон - 1,0 лоджія - 2,3 балкон - 0,7. Житлова площа 49,5 кв. м. Загальна площа 91,6 кв. м.

13. Крім того, технічне приміщення XXX II - 77,9 кв. м., та технічне приміщення XXX III - 4,2 кв. м.

14. Таким чином, різниця між технічним паспортом від 26.07.2006 та технічним паспортом від 28.10.11 зазначена в наступному: квартири після перепланування, а саме: коридор - 18,5 кв.м. (+0,6 кв.м.) , кухня - 12,1 кв.м. ( +0,4 кв.м. ), туалет - 1,5 кв.м. ( +0,1 кв.м. ), ванна - 4,6 кв.м. ( +0,1 кв.м. ), ванна 4,6 кв. м. ( +0,3 кв.м. ), лоджія - 0 кв.м. ( +2,3 кв.м. ).

15. В технічному паспорті від 28.10.2011 зазначені параметри квартири після перепланування, а саме коридор - 18,5 кв.м., туалет - 1,5 кв.м., кухня -12,1 кв.м., 1-а кімната - 21,4 кв.м., 2 - кімната - 15,0 кв.м., 3-я кімната -15,0 кв.м., ванна - 4,6 кв.м., балкон - 1,0 кв.м., лоджія - 3,0 кв.м., вітальня - 58,2 кв.м., комора - 4,1 кв.м., кімната - 12,0 кв.м., санвузол - 5,7 кв.м..

16. При цьому квартира змінилась на чотирьохкімнатну квартиру житловою площею 61,5 кв. м. Загальна площа 170,2 кв.м.

17. Згідно розпочатих робіт по переобладнанню квартири інспекцією по контролю за благоустроєм та санітарним станом м. Вінниці був складений адміністративний протокол за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП, а саме третя особа виконав перепланування квартири без відповідного дозволу.

18. Відповідно до вказаного адміністративного протоколу адміністративна комісія Правобережної адміністрації Вінницької міської ради 23.02.2012 винесла постанову №146 та наклала адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51грн. 27.02.12 зазначений штраф був сплачений у повному обсязі (копія постанови та квитанції додаються).

19. 11.05.2016 сім'я ОСОБА_4 звернулась з заявою до Вінницької міської ради щодо надання вихідних даних на проектування самочинно розпочатої реконструкції квартири АДРЕСА_1 з приєднанням житлового приміщення. На вказану заяву отримано перелік відповідних документів, що необхідно оформити. Також був замовлений технічний паспорт на переобладнані (добудовані) приміщення.

20. 25.07.2016 заповнена Декларація про початок виконання будівельних робіт.

21. 10.08.2016 виготовлений технічний паспорт з зазначенням вірних та остаточних розмірів квартири АДРЕСА_1, а саме: коридор - 18,5 кв.м., туалет - 1,5 кв.м., кухня - 12,1 кв.м., 1 -а кімната - 21,4 кв.м., 2-а кімната -13,1 кв.м., 3-я кімната - 15,0 кв.м., санвузол - 4,6 кв.м., балкон - 1,0 кв.м., лоджія - 3,0 кв.м., хол - 51,8 кв.м., комора - 4,1 кв.м., комора - 3,7 кв.м., гардероб - 11,6 кв.м., санвузол 5,1 кв.м..

22. Зазначені розміри були внесені в Декларацію про готовність до експлуатації об'єкта від 20.09.2016. Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27.10.2016 за №2520 присвоєно номер квартирі гр. ОСОБА_2, розташованої на 9-му та технічному поверхах 5-го під'їзду багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 166,5 кв. м., в тому числі, житловою площею 49,5 кв. м. НОМЕР_1.

23. 09.11.2016 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 166,5 кв. м., житлова площа - 49,5 кв.м.

24. Відповідно до адвокатського запиту від 05.07.2017 №05.07.17-01 представник позивача звернулась до голови ДАБІ України ОСОБА_7 з проханням невідкладно вжити заходів щодо скасування реєстрації Декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, яку зареєстровано Департаментом ДАБІ у Вінницькій області від 21.09.2016 року за №ВН 61.

25. У відповідь на вказаний лист стосовно дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час реконструкції квартири НОМЕР_1 у багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_1 у м. Вінниці, відповідно до вимог чинного законодавства, вказану заяву передано на розгляд Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради.

26. Опрацювавши в межах повноважень лист щодо скасування Декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, яку зареєстровано Департаментом ДАБІ у Вінницькій області від 21.09.2016 року за №ВН 61 повідомлено, що згідно п.7 Порядку здійснення державного архітектурного-контролю є необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомлень про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

27. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при реєстрації вказаних декларацій відповідачем дотримані визначені чинним законодавством норми, що стосуються питання реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об'єкта, посадові особи Департаменту діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, а позивачем не наведено ґрунтовних аргументів, які б підтверджували протиправну бездіяльність відповідача.

28. При цьому суд першої інстанції виходив з підвідомчості спору судам адміністративної юрисдикції.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

29. Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано всіх істотних доводів, на які посилався позивач.

30. Вказав, що внаслідок проведеної реконструкції приміщення квартири НОМЕР_1 в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1, до її складу включено приміщення площею 74,9 кв.м., яке розташоване на технічному поверсі вказаного багатоповерхового будинку та відноситься до спільного майна цього багатоквартирного будинку, яке не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

31. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводить правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, стверджує, що доводи апелянта є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

32. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

33. Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

34. Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).

35. Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

36. У пункті 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

37. Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

38. Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

39. Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

40. Відповідно до частини четвертої статті 11 ЦК у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб'єктів владних повноважень, до яких належать, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть бути підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

41. Відповідно до статті 16 ЦК до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої зазначеної статті).

42. Згідно з частиною першою статті 21 ЦК суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб'єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

43. Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

44. Ураховуючи наведені вище нормативні положення, не є публічно-правовим спір між суб'єктом владних повноважень та суб'єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

45. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

46. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

47. Як вбачається з матеріалів справи, мотивом звернення до суду слугувало проведення реконструкції власниками квартири НОМЕР_1, розташованої в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 загальною площею 91,6 кв.м., шляхом включення до її складу приміщення площею 74,9 кв.м, яке розташоване на технічному поверсі вказаного багатоквартирного будинку, а 09.11.2016 внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про власності на зазначену квартиру вже загальною площею 166,5 кв. м., житлова площа - 49,5 кв.м.

48. Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, вказує на порушення родиною ОСОБА_2 під час реконструкції права співвласників багатоквартирного будинку на спільне майно, та вказує, що саме в результаті та на підставі оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, яке, прийнято внаслідок допущення Інспекцією протиправної бездіяльності, у третіх осіб виникло речове право на майно, тому цей спір стосується приватноправових відносин і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

49. Отже, суд першої інстанції не звернув уваги, що цей спір стосується приватноправових відносин, адже існує речове право на квартиру загальною площею 166,5 кв. м., житлова площа - 49,5 кв.м. (з урахуванням приєднання внаслідок здійснення реконструкції частини нежитлових приміщень технічного поверху), а тому вирішення питання щодо порушення прав позивача внаслідок неправомірної, як на думку позивача, реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, яку зареєстровано Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 21.09.2016 року за № ВН61., має здійснюватися в порядку цивільного судочинства.

50. Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм процесуального права висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 травня 2018 року у справі №802/233/16-а (провадження № 11-290апп18) та постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року по справі № 815/3767/15 та від 18 жовтня 2018 року по справі № 802/2751/14-а.

51. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

52. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

53. Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

54. Суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, у зв'язку із чим прийшов до помилкового висновку про підсудність даного спору судам адміністративної юрисдикції.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

55. У відповідності до пункту першого частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

56. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

57. Приписами ч.1 ст. 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

58. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

59. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

60. Таким чином, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

61. Водночас, суд апеляційної інстанції роз'яснює позивачу право на звернення до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих 40" задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року скасувати, а провадження у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих 40" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 лютого 2019 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.