Справа № 200/1589/19-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 р. Справа№200/1589/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначала, що рішенням Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.11.2018 року в задоволенні її заяви про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відмовлено з посиланням на те, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (закон, на підставі якого годувальник отримував пенсію) визначено право на пенсію або щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці; інших видів пенсій, або щомісячного довічного грошового утримання, в тому числі непрацездатними членами сім'ї по втраті годувальника, цим Законом не передбачено.

Вважаючи свої пенсійні права порушеними позивач просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.11.2018 року про відмову в переведенні її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2;

- зобов'язати Костянтинівсько-Дружківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області з 23.08.2017 року перевести її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2, який до дня настання смерті отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», та виплачувати їй в подальшому пенсію по втраті годувальника згідно з проведеним перерахунком у розмірі 50 відсотків від розміру довічного грошового утримання померлого ОСОБА_2 до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Відзив на позовну заяву у встановлений строк подано не було. Пояснень щодо поважних причин його неподання - до суду не подано.

З огляду на наведене неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин судом кваліфіковано як визнання позову (ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку у Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії за віком.

24.05.2018 року звернулася до відповідача із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника - її чоловіка ОСОБА_2, у якого вона перебувала на утриманні і який отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», та помер ІНФОРМАЦІЯ_2

До заяви про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника від 24.05.2018 року №2944 додала: довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що видані на ім'я ОСОБА_2 від 03.05.2018 року № 788, 789, 790,791; копію свідоцтва про смерть чоловіка серії НОМЕР_2 від 22.08.2017 року; довідку про причину смерті від 22.08.2017 року № 125; довідку комунального підприємства «Служба єдиного замовника» з місця проживання б/н від 24.05.2018 року; довідку Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради від 21.05.2018 року № 1202; копії посвідчення НОМЕР_3 судді у відставці померлого чоловіка ОСОБА_2; копію трудової книжки ОСОБА_2 від 24.07.1953 року; копію трудової книжки ОСОБА_3 від 02.08.1957 року; копію паспорту заявниці серії НОМЕР_4 виданого Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області 08.06.1996 року; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру від 13.05.1998 року; копію свідоцтва про народження заявниці від 01.03.1939 року НОМЕР_5; копію свідоцтва про одруження НОМЕР_6 від 16.03.1963 року.

Рішенням Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.11.2018 року в задоволенні заяви відмовлено з посиланням на, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено право на пенсію або щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці; інших видів пенсій, або щомісячного довічного грошового утримання, в тому числі непрацездатними членами сім'ї по втраті годувальника, цим Законом не передбачено.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Частинами 1 та 2 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, яка була чинною на час призначення грошового утримання годувальнику позивача, було передбачено, що судді який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку, виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу», або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Суддя, який не досяг пенсійного віку, отримує щомісячне довічне утримання. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на отримання щомісячного грошового утримання чи за його вибором призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» передбачено що в разі смерті особи в період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї в розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а на 2-х і більше членів сім'ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім'ї належать особи, зазначені у статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім'ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

30 вересня 2016 року набув чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» (Закон від 02 червня 2016 року № 1402-VIII в новій редакції).

Відповідно ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Статтею 37 вказаного Закону визначено, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками (ч. 1 ст. 37 Закону).

Отже, годувальник позивача мав право отримувати щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», або обрати: до 30 вересня 2016 року - пенсію на умовах, що визначені ст. 37 Закону України «Про державну службу», після 30 вересня 2016 року - пенсію на умовах, що визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

І Закон України «Про державну службу», і Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає такий вид пенсії як пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з ч. 3 вказаного Закону до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Позивач як дружина померлого годувальника-пенсіонера досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і одержувала пенсію за віком. Отже, вона мала право за її бажанням перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 09.11.2018 року в справі №236/3193/16-а (адміністративне провадження №К/9901/44192/18), де суд дійшов висновку про те, що особа, яка була на утриманні померлого годувальника, що отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», має право перейти на пенсію у зв'язку з втратою такого годувальника.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Призначення пенсії законодавство також пов'язує з датою подання заявником заяви.

З огляду на наведене порушені права позивача підлягають відновленню шляхом визнання протиправним та скасування оскарженого рішення із зобов'язанням відповідача перевести позивача з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника з дня подання нею відповідної заяви, а не з наступного дня після смерті годувальника, як бажала позивач.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача виплачувати позивачу в подальшому пенсію по втраті годувальника згідно з проведеним перерахунком у розмірі 50 відсотків від розміру довічного грошового утримання померлого ОСОБА_2 до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Обов'язковою умовою для надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Правовідносин, яких стосуються вказані позовні вимоги, ще не виникли.

Захист прав особи на майбутнє не відповідає меті адміністративного судочинства.

З огляду на наведене вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85113, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.11.2018 року, прийняте щодо ОСОБА_1.

Зобов'язати Костянтинівсько-Дружківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області з 24.05.2018 року перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85113, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) здійснені нею документально підтверджені судові витрати в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 27 лютого 2019 року.

Суддя Логойда Т. В.