Справа № 310/10923/18
Суддя: Стручкова Л. І.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Стручкової Л.І.,

за участі секретаря судового засідання - Вакал Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обовязки начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому зазначив, що 17.12.2018 року об 11-35 год. він рухався на належному йому автомобілі НОМЕР_1 по Мелітопольському шосе в м. Бердянську. Поблизу перехрестя вул. Мелітопольське шосе з вул. Кабельників, його зупинив ТВО начальника ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та попросив надати документи водія. На запитання ОСОБА_1 в чому полягає причина зупинки, працівник поліції повідомив, що він встановив рекламний щит з рекламою станції технічного обслуговування без відповідного погодження з органами Національної поліції. ОСОБА_1 повідомив старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2, що він не є приватним підприємцем, не здійснює діяльність повязану з ремонтом авто, рекламний щит та земельна ділянка на якій він розташований йому не належать, він жодного відношення до встановлення або розміщення реклами не має. Також запропонував старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 знайти дійсного власника рекламного щита та попрямував далі на власному автомобілі. 21.12.2018 року ОСОБА_1 отримав поштою постанову винесену відносно нього старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Посилаючись на ст.ст.256, 258, 289 КУпАП просить скасувати вищевказану постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі (а.с.20).

Відповідач ТВО начальника ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.18, 19). Відзив на позовну заяву і матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, з приводу яких подано позов, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Причини неявки суду не повідомив.

Суд, на підставі ст.ст.205, 268, 285 КАС України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17.12.2018 року відносно ОСОБА_1, ТВО начальника ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР №184192, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.3, 4).

Відповідно до зазначеної постанови 17.12.2018 року об 11 годині 50 хвилин на перехресті вул. Мелітопольське шосе - Кабельників в м. Бердянську, розмістив рекламоносій, який суперечить ДСТУ 4100, було відсутнє погодження з органами нацполіції, чим порушив п.8.12 ПДР України.

Згідно з п.8.12. ПДР України, забороняється самовільно встановлювати, знімати, пошкоджувати чи закривати дорожні знаки, технічні засоби організації дорожнього руху (втручатись у їх роботу), розташовувати плакати, афіші, рекламні носії та встановлювати пристрої, які можуть бути прийняті за знаки та інші пристрої регулювання дорожнього руху або можуть погіршити їх видимість чи ефективність, осліпити учасників дорожнього руху, відволікти їхню увагу і поставити під загрозу безпеку дорожнього руху.

Згідно ст.38 Закону України «Про автомобільні дороги», розміщення реклами в межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про рекламу» та цього Закону. Забороняється розміщення рекламоносіїв, що перешкоджають оцінці дорожньо-транспортної ситуації або мають схожість (за зовнішніми ознаками, зображенням чи звуковим ефектом) з технічними засобами організації дорожнього руху і спеціальними сигналами, а також рекламоносіїв, що створюють ефект присутності на дорозі пішоходів або транспортних засобів. Рекламоносії, що розміщуються у межах смуги відведення автомобільних доріг, не мають: погіршувати умови безпеки дорожнього руху; погіршувати видимість на дорозі, затемняти або знижувати ефективність сприймання дорожніх знаків, світлофорів та інших технічних засобів організації дорожнього руху; обмежувати видимість у напрямку руху, бокову видимість та видимість технічних засобів організації дорожнього руху або заважати сприйманню їх учасниками дорожнього руху; засліплювати учасників дорожнього руху, у тому числі внаслідок дії ефекту світлоповернення від рекламоносія; зменшувати габарити шляхопроводів та інших інженерних споруд; заважати руху пішоходів; створювати звукові ефекти, що негативно впливають на умови руху. Кошти за рекламу стягуються власниками доріг відповідно до законодавства.

Частина 2 ст.140 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об'єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

За приписами ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачених ч.2 ст.140 КУпАП.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція №1395), розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Поліцейський оголошує яка справа підлягає розгляду, хто притягується до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно з пунктом 5 розділу ІV зазначеної Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Пунктом 3 розділу ІІ зазначеної Інструкції, передбачено, що при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, ч.4 ст.140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 3 ст. 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про: 1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; 2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; 3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; 4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; 7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

За приписами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, в постанові серії БР №184192 від 17.12.2018 року зазначено, що до неї додається акт огляду ділянки вулично-шляхової мережі (а.с.4), проте фактично він відсутній. Також вказана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, бази даних, реєстри тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП.

У відповідності до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз'яснень, викладених в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту скоєння позивачем самого правопорушення. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких підстав суду не надано доказів, передбачених ст.251 КУпАП, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано суду доказів скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 19, 72-80, 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обовязки начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР №184192 винесену 17.12.2018 року тимчасово виконуючого обовязки начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області ОСОБА_3