Справа № 420/6615/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6615/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 ВП №57843994 від 05.12.2018 року про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору та ВП №57843994 від 05.12.2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892,00 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року судом даний позов залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

11 лютого 2019 року за вх.№4982/19 представник позивача надав до суду належним чином оформлену позову заяву, у якій позовні вимоги викладені в такій редакції: визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 ВП №57843994 від 05.12.2018 року про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору та ВП №57843994 від 05.12.2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892,00 грн.; копію довіреності, платіжне доручення про сплату 1762,00 грн. судового збору, довідку про доходи пенсіонера, належним чином посвідчені копії оскаржуваних постанов з доказами їх направлення відповідачу.

18 лютого 2019 року ухвалою Одеського окружного адміністративного суду прийнято до розгляду позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вх.№4982/19) та відкрито провадження у даній адміністративній справі. Визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне.

До Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 10.12.2018 з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшли постанови ВП 57843994 від 05.12.2018 про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору. Головне управління просить скасувати постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892,00 грн. та постанову про відкриття ВП в частині стягнення виконавчого збору. Зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 по справі № 815/1831/18 позовну заяву ОСОБА_3 до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Зобов'язано головне управління провести з 01 січня 2016 року перерахунок призначеної позивачу пенсії в наступних розмірах: посадовий оклад 2600,00 грн., оклад за спеціальним званням 2000;00 грн., вислуга років 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням 1610,00 грн., надбавка за особливо важливі завдання 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років 3105,00 грн., премія 120 відсотків 2398,00 грн. та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01 січня 2016 року. Вказує, що постановою Пятого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 по справі №815/1831/18, яка отримана головним управлінням 19.11.2018, апеляційну скаргу головного управління залишено без задоволення, а рішення від 25.05.2018 - без змін. Зазначає, що на підставі наданої Ліквідаційною комісією Головного управлінням МВС України в Одеській області довідки N91944 головним управлінням 21.11.2018 проведено перерахунок пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2018. Внаслідок проведеного згідно з рішенням суду перерахунку розміру пенсії ОСОБА_3 з 01.12.2018 становить 6605,00 грн. Також, за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 виникла доплата у розмірі 89716.55 грн. Вказує, що 28.08.2018 набрала чинності постанова Кабінету ОСОБА_4 України від 22.08.2018 № 649 якою затверджено «Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», виплата розрахованої доплати у розмірі 89716.55 грн. проводиться у такому порядку: доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 06.11.2018 по 30.11.2018 в сумі 2136,11 грн. виплачена ОСОБА_3 по додатковій відомості 05.12.2018; залишок доплати пенсії за період з 01.01.2016 по 05.11.2018 в сумі 87580,44 грн. буде виплачено згідно з Порядком затвердженим Постановою №649 та розробленому відповідно до постанови Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1. Вказує, що доплата, яка утворилась після набрання законної сили рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2018. а саме, з 6 по 30 листопада 2018 року, виплачена головним управлінням в повному обсязі, оскільки питання виплати зазначеної виплати не підлягає розгляду Комісією з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Зазначає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 по справі №815/1831/18 є рішенням немайнового характеру: Порядок виконання таких рішень передбачений розділом VIII Закону. Положення Закону, що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та. як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору. Виконання вказаного судового рішення можливе лише головним управлінням, адже прийняти довідку та провести відповідний перерахунок пенсії може виключно головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Крім того, фактично судове рішення державним виконавцем виконане не було. Воно було виконане головним управлінням самостійно. Державний виконавець не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.10 Закону.

Суд зазначає, що станом на момент винесення вказаного рішення відзив на позов від відповідача до суду не надходив.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1404-VIIІ) (тут і в подальшому у редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

У відповідності до ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з ч.1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Суд зазначає, що згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року по справі №815/1831/18 (а.с.20-31) адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобовязання вчинити певні дії задоволено. Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01 січня 2016 року перерахунок призначеної ОСОБА_3 пенсії в наступних розмірах: посадовий оклад 2600,00 грн., оклад за спеціальним званням 2000,00 грн., вислуга років 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням 1610,00 грн., надбавка за особливо важливі завдання 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років 3105,00 грн., премія 120 відсотків 2398,00 грн. та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01 січня 2016 року.

16 листопада 2018 року Пятим апеляційним адміністративним судом винесено постанову по справі №815/1831/18 (а.с.54-57), якою апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року по справі № 815/1831/18, - залишено без змін.

26 листопада 2018 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №815/1831/18 щодо зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01 січня 2016 року перерахунок призначеної ОСОБА_3 пенсії в наступних розмірах: посадовий оклад 2600,00 грн., оклад за спеціальним званням 2000,00 грн., вислуга років 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням 1610,00 грн., надбавка за особливо важливі завдання 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років 3105,00 грн., премія 120 відсотків 2398,00 грн. та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01 січня 2016 року.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 05 грудня 2018 року за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду №815/1831/18 від 26.11.2018 року відкрито виконавче провадження за №57843994 (а.с.49-51), у якій також зазначено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 14892,00 грн.

Вказана постанова направлена Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області 05.12.2018 року та отримана позивачем 10.12.2018 року (а.с.16).

Також 05 грудня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області прийнято постанову ВП №57843994 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виконавчого збору у розмірі 14892 грн. (а.с.14-15)

Вказана постанова надіслана позивачу 05.12.2018 року та отримана ним 10.12.2018 року (а.с.13).

Суд зазначає, що на підтвердження здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_3 згідно вищевказаних рішень по справі №815/1831/18 позивач подав до суду копію перерахунку від 21 листопада 2018 року (а.с.34), копію розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за період січень 2016 року листопад 2018 року (а.с.35), копію розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за листопад 2018 року (а.с.36).

Таким чином судом встановлено, що позивачем здійснено перерахунок пенсії, проте доплата пенсії за період з 01.01.2016 року по 05.11.2018 року не виплачена.

Згідно із Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Законом України «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України розроблена Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року № 489/20802 (далі - Інструкція), яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 8 розділу III Інструкції стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1404-VIIІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно з ч.3 ст.27 Закону №1404-VIIІ за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Частиною 4 статті 27 Закону №1404-VIIІ визначено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.5 ст.27 Закону №1404-VIIІ виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Водночас, п.8 розділу III Інструкції визначено, що про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Вказані положення відображені також у ч.3 ст.40 Закону №1404-VIIІ.

За частиною дев'ятою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов'язується з початком примусового виконання, яке виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа. Відтак, одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Як на підставу для задоволення позовних вимог позивач посилається на виконання ним судового рішення 26.11.2018 шляхом здійснення перерахунку пенсії пенсіонеру, тобто до відкриття виконавчого провадження 05.12.2018. При цьому відзначає, що доплата пенсії за період з 01.01.2016 по 05.11.2018 в сумі 87580,44 грн. буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою КМУ від 22.08.2018 № 649.

Механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету визначає Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затверджений постановою Кабінету ОСОБА_4 України №649 від 22.08.2018 року (далі - Порядок № 649).

Відповідно до п.2 Порядку № 649 боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.

Згідно з п.5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Відповідно до п.6 Порядку № 649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 8 Порядку № 649 комісія приймає одне з таких рішень:

- про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку;

- про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п'ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Суд зазначає, що позивачем до суду надано лист від 18.02.2019 року №1049/02 про надання інформації, згідно якого вбачається, що позивачем направлено Департаменту пенсійного забезпечення реєстр рішень суду, ухвалених починаючи від 01.01.2018 року по 31.12.2018 року, за якими наявна сума невиплачених коштів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, у якому зазначено і рішення по справі №815/1831/18.

При цьому суд враховує те, що оскаржувані постанови ВП №57843994 від 05.12.2018 року були винесені до направлення Головним управлінням Пенсійного фонду України реєстру рішень суду на виконання вимог Порядку № 649, тобто позивачем здійснено дії по виконанню рішення суду в частині виплати доплати по пенсії після відкриття виконавчого провадження.

Щодо посилання позивача на немайновий характер судового рішення як обставину, що виключає вчинення державним виконавцем заходів з примусового виконання виконавчого документу та відповідно безпідставність стягнення виконавчого збору, суд зазначає, що враховує висловлений 07 березня 2018 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові по справі № 750/7624/17 правовий висновок про те, що ч. 3 ст. 27 Закону №1404-VІІІ прямо передбачає обов`язок боржника сплатити виконавчий збір при примусовому виконанні рішення немайнового характеру, тобто незалежно від провадження державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення.

Таким чином суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування постанов старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 ВП №57843994 від 05.12.2018 року про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору та ВП №57843994 від 05.12.2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892,00 грн., оскільки останні прийняті державним виконавцем у межах його повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією України та законами України.

Решта доводів позивача суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_4 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області слід відмовити.

Керуючись ст.ст.7, 9, 205, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 ВП №57843994 від 05.12.2018 року про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору та ВП №57843994 від 05.12.2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892,00 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65107, ).

Відповідач - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (вул.Розумовська, 37, м.Одеса, 65091, ).

Суддя О.А. Вовченко

.