Справа № 160/11/19
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 160/11/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засіданні Сколишеві О.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року у справі №160/11/19 (головуючий в суді І-ї інстанції - Коренев А.О.) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Відділу реклами Кам'янської міської ради, Виконавчого комітету Кам'янської міської ради про визнання рішень протиправними і зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 02.01.2019 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу реклами Кам'янської міської ради, Виконавчого комітету Кам'янської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу реклами Кам'янської міської ради від 28.09.2018 року №01-14/294 про відмову в подовженні терміну дії дозволу №147 від 01.04.2004 року на розміщення зовнішньої реклами в місті Кам'янське (раніше м.Дніпродзержинськ);

- зобов'язати відділ реклами Кам'янської міської ради повторно розглянути його заяву від 29.08.2018 року вхід. №40116 щодо подовження строку дії дозволу №147 від 01.04.2004 року до 01.10.2023 року;

- визнати рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради від 28.11.2018 року №367 про проведення демонтажу рекламних засобів в м.Кам'янському в частині демонтажу окремо розташованого рекламного засобу ФОП ОСОБА_3 (дозвіл №147 від 01.04.2004 року Заводський район Призаводська площа ПАТ «ДМК») протиправним і в цій частині його скасувати.

Крім того, 16.01.2019 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, якою він просить: зупинити дію рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради від 28.11.2018 року №367 про проведення демонтажу рекламних засобів в м. Кам'янському в частині демонтажу окремо розташованого рекламного засобу ФОП ОСОБА_3 (дозвіл №147 від 01.04.2004 року Заводський район Призаводська площа ПАТ «ДМК»).

В обґрунтування заяви зазначено, що в результаті прийняття відділом реклами Кам'янської міської ради неправомірного рішення про відмову в продовженні строку дії дозволу виконавчим комітетом Кам'янської міської ради прийняте рішення про примусовий демонтаж рекламного засобу. Відтак виконання особисто позивачем демонтажу рекламного засобу до вирішення справи по суті або примусовий демонтаж рекламного засобу на підставі рішення відповідача до вирішення справи по суті, йому буде завдана матеріальна шкода, яка становить вартість рекламного засобу, оскільки такий засіб буде знищений. У випадку вирішення спору на його користь, позивач буде вимушений понести і додаткові витрати на виготовлення нового рекламного засобу та оплату послуг по його монтажу та встановленню. При цьому, зупинення дії рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради про демонтаж в частині дозволу №147 до вирішення спору по суті, жодної матеріальної шкоди відповідачам не спричинить. Отже існує очевидна і реальна небезпека завдання позивачу прямої матеріальної шкоди.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року заяву про забезпечення позову залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідачі відзиви на апеляційну скаргу не подали.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Позивач та представники відповідачів в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що судом не встановлено та позивачем не надані докази на підтвердження наявності жодної з обставин, передбачених ч.2 ст.150 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Правова позиція по даному питанню висловлена в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів не вбачає у даному випадку наявних очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради від 28.11.2018 року №367, а встановлення протиправності оскаржуваного позивачем рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Встановлення протиправності чи обгрунтованості оскаржуваних рішень відповідачів, в тому числі і від 28.11.2018 року №367, що є предметом позову, потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі.

Згідно тексту заяви про забезпечення позову, позивач ставить питання про зупинення рішення Кам'янської міської ради від 28.11.2018 року №367 в частині демонтажу окремо розташованого рекламного засобу ФОП ОСОБА_3 та вказане рішення є, в тому числі, предметом адміністративного позову. В результаті проведення демонтажу рекламного засобу у будь-який спосіб (добровільно чи примусово) до вирішення справи по суті на підставі рішення відповідача від 28.11.2018 року №367, буде завдана матеріальна шкода, яка становить вартість рекламного засобу. У випадку вирішення спору на користь позивача, останній буде вимушений понести витрати як по відновленню самого рекламного засобу так і на оплату послуг по його монтажу.

Колегія суддів вважає такі посилання позивача обгрунтованими, логічними та такими, що не потребують під час розгляду заяви про забезпечення позову доказів, щодо завдання матеріальної шкоди позивачу у майбутньому.

Та саме забезпечення позову надає можливість уникнути сторонам у разі задоволення адміністративного позову зусиль та витрат при відновленні прав позивача, у разі задоволення його позову.

При цьому, зупинення дії оскаржуваного рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради про демонтаж в частині дозволу №147 до вирішення спору по суті, не завдає будь-якої шкоди відповідачам.

Суд першої інстанції в обгрунтування відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову послався на те, що позивач не обґрунтував та не надав доказів, у зв'язку з чим виникла необхідність зупинення рішення відповідача саме станом на день подання заяви 16.01.2019 року, оскільки оскаржуване рішення прийняте 28.11.2018 року.

Колегія суддів вважає таке посилання необгрунтованим, оскільки наявність оскаржуваного рішення Кам'янської міської ради від 28.11.2018 року №367, яке у десятиденний строк ОСОБА_3 добровільно не виконано, свідчить про можливість його виконання відповідачем в примусовому порядку в будь-який час, в тому числі і під час розгляду адміністративного позову в суді.

Дослідивши наведені у заяві та апеляційній скарзі позивача аргументи, оцінивши обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем наведено переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, наявності фактичних обставин (нескасованого та невиконаного рішення про демонтаж рекламного засобу), з якими позивач пов'язує застосування певного заходу забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року у справі №160/11/19 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року у справі №160/11/19 скасувати.

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради від 28.11.2018 року №367 про проведення демонтажу рекламних засобів в м. Кам'янському в частині демонтажу окремо розташованого рекламного засобу ФОП ОСОБА_3 (дозвіл №147 від 01.04.2004 року Заводський район призаводська площа ПАТ «ДМК») до вирішення справи по суті.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2019 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак