Справа № 163/2195/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1841/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О, Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції України на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 29 листопада 2018 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Чишій С.С., м. Любомль) у справі №163/2195/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до поліцейського УПП в Дніпропетровській області Чумаченка Дмитра Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського УПП в Дніпропетровській області Чумаченка Дмитра Ігоровича в якому просив скасувати постанову №160832 від 26.10.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 29 листопада 2018 року позов задоволено повністю.

Постанову інспектора УПП в Дніпропетровській області ДПП Чумаченка Дмитра Ігоровича від 26.10.2018 року серії ВР №160832 про накладення на ОСОБА_3 за ст.132-1 КУпАП стягнення у вигляді 510 гривень штрафу визнати протиправною і скасувати.

Провадження в справі за постановою про адміністративне правопорушення серії ВР №160832 закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департаментом патрульної поліції України подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач не надав жодних доказів, які спростовували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою серії ВР №160832 від 26.10.2018 року позивача притягнуто до відповідальності за те, що він о 22 годині 26.10.2018 року на 488 км автодороги сполученням Київ-Ковель-Ягодин, керуючи трактором «МТЗ-82», номерний знак НОМЕР_1, здійснював рух по дорозі для автомобілів з оприскувачем, який перевищує дозволені габарити для руху по дорозі загального користування, чим порушив вимоги п.п.22.4, 22.5 ПДР України.

Відповідно до п.22.4 ПДР України вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту «з» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до п.22.5. Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Вказаною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, згідно з п.п.2,3 постанови транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, великоваговим, якщо його габарити, максимальна маса або осьова маса, перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування(далі - Порядок).

Відповідно до п. 6 Порядку габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами тобто, працівниками відповідних органів.

Пунктом 12 Порядку передбачено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального та зважувального обладнання, періодична повірка(метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи встановив, що доказів того, що відповідач використав належне вимірювальне обладнання, яке пройшло відповідну повірку, не надано, а із технічних характеристик обприскувача встановлено, що жодний з його габаритів не перевищує норми зазначені у п.22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно із ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із змісту ст. 242 КАС України видно, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Взявши до уваги викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 243, 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції України залишити без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 29 листопада 2018 року у справі №163/2195/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
І. В. Глушко