Справа № 806/2299/18
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/2299/18

Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

20 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Зозулі К.Т.,

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа: Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження та зміну способу і порядку виконання судового рішення по адміністративній справі № 806/2299/18 відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження та зміну способу і порядку виконання судового рішення.

19 лютого 2018 року на адресу суду надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про залишення апеляційної скарги без розгляду та закриття провадження у справі.

Відповідно статті 303 КАС України особа, яка подала апеляційну скаргу має право на відкликання апеляційної скарги чи відмови від неї.

Зі змісту поданого клопотання та прохальної частини неможливо встановити, що саме мав на увазі апелянт, оскільки КАС України не передбачає одночасно таких процесуальних дій, як заявив апелянт.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, тому у суду не було можливості уточнити вимоги клопотання.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим і в задоволенні якого слід відмовити.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року у справі № 806/2299/18, яке набрало законної сили 31 серпня 2018 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо надання ОСОБА_4 дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 18 грудня 2017 року (дата реєстрації 22 грудня 2017 року) та прийняти рішення встановленої форми щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, яка розташована за межами села Видумка Пулинського району Житомирської області.

На виконання вказаного рішення суду позивачу видано виконавчий лист № 2878/2018 від 24 вересня 2018 року.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №6-3845/14-18-СГ від 27 вересня 2018 року земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1725, 1472 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Мартинівської сільської об'єднаної територіальної громади Пулинського району Житомирської області, передані Мартинівській сільській раді.

Відповідно до акту приймання-передачі Мартинівській сільській раді передана земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,0 га, яка розташована за межами села Видумка Пулинського району Житомирської області, і щодо якої позивач звертався до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Також позивач зауважив, що Мартинівська сільська рада у спірних правовідносинах є правонаступником Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином, під правонаступництвом слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у справі та/чи виконавчому провадженні. Докази такого переходу прав та обов'язків повинні бути надані до суду заінтересованою особою, яка звернулася з заявою в порядку, передбаченому статтею 379 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації, у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування та порядок такої передачі врегульований положеннями статей 118 та 122 ЗК України.

Колегією суддів встановлено, що земельна ділянка, на яку позивач просила надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, Головним управлінням Держгеокадастру в Житомирській області була передана із державної власності до земель комунальної власності.

Разом з тим, Головним управлінням Держгеокадасту в Житомирській області будь-які повноваження щодо розпорядження цією земельною ділянкою Мартинівській сільській раді не передавалися, оскільки ці повноваження вже визначені ЗК України.

Крім того, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об'єднаних територіальних громад", яке було підставою для винесення відповідачем наказу від 27 вересня 2018 року № 6-3845/14-18/СГ про передачу земельних ділянок у комунальну власність Мартинівської сільської ради, не містить будь-яких правових приписів, які б зобов'язували територіальні громади враховувати попередні розпорядчі акти щодо переданих земельних ділянок.

Таким чином, Мартинівська сільська рада у спірних правовідносинах не є правонаступником Головного управління Держгеокадасту в Житомирській .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявник помилково ототожнює зміну форми власності вказаної земельної ділянки із правонаступництвом щодо неї у публічних правовідносинах.

Щодо зміни способу та порядку виконання судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частиною 3 статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Таким чином, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по цьому питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Тобто, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, суд не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

З матеріалів справи встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1 до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,0 га, яка розташована за межами села Видумка Пулинського району Житомирської області, щодо якої позивач зверталась до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №6-3845/14-18-СГ від 27 вересня 2018 року передана Мартинівській сільській раді.

Суд зазначає, що у зв'язку з передачею земельної ділянки Мартинівській сільській раді змінилася форма власності земельної ділянки з державної на комунальну.

Частиною 1 статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 122 ЗК України визначені повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Так, до повноважень сільських, селищних, міських рад відноситься передача земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності-це повноваження Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що порядок надання земельної ділянки комунальної форми власності відрізняється від порядку надання земельної ділянки державної форми власності, тобто фактично виникають нові правовідносини, порядок врегулювання яких відрізняється від того, обставини щодо якого, встановлені рішенням суду від 18 червня 2018 року у справі № 806/2299/18.

Так, у справі №806/2299/18 суд надавав оцінку діям Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо надання ОСОБА_4 дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, яка на дату звернення позивача із заявою про надання такого дозволу та вирішення спору перебувала у державній власності.

Тобто фактично змінилися обставини, які були предметом розгляду у справі №806/2299/18, а це в свою чергу, не може бути підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої дійшов вірного висновку щодо відсутності законодавчо передбачених підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про заміну боржника у виконавчому провадженні та зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 806/2299/18.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 лютого 2019 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.