Справа № 821/2029/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 р.м.ОдесаСправа № 821/2029/17

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Осіпова Ю. В., Бітова А.І.,

за участю секретаря - Гошуренко Н.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Державної фіскальної служби України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати дії відповідача протиправними та стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду по справі № 821/334/16 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - Новокаховська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області), за період з 13.05.2016 по 13.12.2017, в сумі 292184 грн. 84 коп. на картковий рахунок позивача за № НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк";

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі в частині сплати ОСОБА_1 відповідачем середнього заробітку за час затримки виконання рішення судів в сумі 292184 грн. 84 коп..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, постановою Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 821/334/16 від 12 травня 2016 року, позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - ГУ ДФС у Херсонській області), Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області задоволений частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 19.02.2016 № 16-0 "Про звільнення ОСОБА_1." та поновлено останнього на посаді першого заступника начальника ), Новокаховської ОДПІ ГУ Міністерства доходів і зборів України у Херсонській області з 20.02.2016 р.. Стягнуто з Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.02.2016 р. по 12.05.2016 р. у сумі 10461 грн. з відрахуванням обов'язкових платежів. Стягнуто з Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на користь ОСОБА_1 надбавку за вислугу років, за період з липня 2014 року по квітень 2015 року, включно у сумі 226,45 грн., індексацію заробітної плати, за період з квітня 2015 року по грудень 2015 року, у сумі 3244,16 грн., надбавку за високі досягнення, за період з липня 2014 року по квітень 2015 року, включно у сумі 113,21 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 1711,80 грн.. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2016 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 08 червня 2017 року Вищий адміністративний суд України, розглянувши касаційні скарги, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2016 року скасувати в часині поновлення позивача в Новокаховській ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області та змінити у цій частині постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року. Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області. 22 вересня 2017 року ОСОБА_1 отримано виконавчий лист № 392 та направлено до ДФСУ. Також, 04.10.2017 аналогічні матеріали з оригіналом виконавчого листа було направлено до Міністерства Юстиції України. На думку позивача, ДФС України не вжито жодної дії щодо відновлення права позивача на працю. Відповідно до довідки Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 18.07.2017 р. позивачу було виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.02.2016 по 12.05.2016 у сумі 10461 грн. з відрахуванням обов'язкових платежів, тому останній просить стягнути середній заробіток за період затримки з 13.05.2016 по день подання заяви - 19.12.2017 р..

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ДФС України на користь ОСОБА_1 картковий рахунок НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк", номер картки НОМЕР_2) 205406 грн. 59 коп. середнього заробітку за час затримки виконання судових рішень по справі № 821/334/16 щодо поновлення позивача на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, за період 13 травня 2016 року - 19 лютого 2018 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що скасування наказу про звільнення працівника автоматично тягне за собою поновлення його на роботі та вирішення питання щодо відшкодування останньому середнього заробітку.

Крім того, в рішенні суду зазначено, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов'язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об'єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ДФС України подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому ДФС України просить оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення з останнього на користь позивача ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання судових рішень по справі 821/334/16 у розмірі 205406,59 грн..

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що виконати рішення суду першої інстанції в частині поновлення ОСОБА_1 саме на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області не представляється можливим, оскільки 30 вересня 2015 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області.

Не погоджуючись також із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що висновки суду не відповідають обставинам справи та прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому позивач просить прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що судом першої інстанції неправомірно розраховано розмір окладу щодо посади на яку поновлено позивача. Також, Херсонський окружний адміністративний суд припустився помилки у визначенні кількості робочих днів на 15 днів, що вплинуло на суму розрахунку. Крім того, ОСОБА_1 наголошує, що в ході розгляду справи ДФС України в особі своїх представників не надано жодних доказів щодо намірів виконання будь-яких рішень трьох інстанцій, які вступили в законну силу.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період часу з 6 червня 2014 по 19 лютого 2016 року займав посаду першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області.

Наказом голови комісії з реорганізації Міндоходів України від 19 лютого 2016 року № 16-о позивача звільнено з посади першого заступника Новокаховьскої ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області за скороченням штатної чисельності.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 821/334/16 від 12 травня 2016 року було визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 19 лютого 2016 року № 16-0 "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлено позивача на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Херсонській області з 20 лютого 2016 року, стягнуто з Новокаховської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 лютого 2016 року по 12 травня 2016 року у сумі 10461 грн. з відрахуванням обов'язкових платежів, стягнуто надбавку за вислугу років у сумі 226,45 грн., індексацію заробітної плати за період з квітня 2015 року по грудень 2015 року у сумі 3244,16 грн., надбавку за високі досягнення за період з липня 2014 року по квітень 2015 року включно у сумі 113,21 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 1711,80 грн. за період 20 лютого 2016 року по 1 березня 2016 року.

Одеський апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу позивача залишив без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін.

8 червня 2017 року Вищий адміністративний суд України, змінивши постанову Херсонського окружного адміністративного суду, постановив поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника Новакаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області.

Позивачем направив до ДФСУ виконавчий лист № 392, який отримано 22 вересня 2017 року.

Відповідно до довідки Новокаховської ОДПІ від 18 липня 2017 року № 77/10/21-0205-055 позивачу було виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 лютого 2016 по 12 травня 2016 у сумі 10461 грн. з відрахуванням обов'язкових платежів.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ч.1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Частиною 2 ст. 257 цього Кодексу встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. При цьому п.3 ч.1 ст.256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно. Аналогічні приписи містить ст. 235 КЗпП України.

Частиною 4 ст. 257 КАС України, законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок, який не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. Таким чином, постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 № 821/334/16 в частині поновлення позивача на роботі повинна була виконана відповідачем негайно, тобто вже наступного робочого дня, незалежно від реалізації позивачем процедури примусового виконання цього судового рішення.

Затримка роботодавцем виконання судового рішення про поновлення на роботі прирівнюється до вимушеного прогулу працівника, тому в такому випадку роботодавець зобов'язаний виплатити середній заробіток за весь час затримки (ст. 236 КЗпП).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Як встановлено матеріалами справи, правомірність звільнення позивача з відповідної посади перевірено у судовому порядку.

Так, судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 незаконно був звільнений 19 лютого 2016 року, а тому відповідача було зобов'язано поновити ОСОБА_1 на попередній посаді, а в подальшому при ліквідації установи, у новоутвореній Новокаховській ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області.

Проте, податковим органом до суду першої інстанції надано лист в.о. директора Департаменту кадрової політики від 8 лютого 2018 року про те, що рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ перебуває в процесі виконання.

Отже, оскільки постанова Херсонського окружного адміністративного суду по справі № 821/334/16 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області не виконана, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на виплату останньому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення відповідно до вимог ст. 236 КЗпП.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі Порядок № 100).

Згідно п. 5 названого Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пунктом 8 Порядку, зокрема, визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

На підставі п. 3 Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Разом з цим, правильно по суті вирішивши справу, суд першої інстанції помилково застосував норми Порядку № 100 щодо кількості днів прогулу за період з 13 травня 2016 року по 19 лютого 2018 року (дата винесення рішення суду першої інстанції).

Так, суд першої інстанції в своєму рішенні зазначив, що розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період 13 травня 2016 року по 19 лютого 2018 року складає загалом 431 день, що становить 205406 грн. 59 коп..

Проте, для з'ясування усіх обставин у справі, апеляційним судом проведено розрахунок кількості днів за спірний період (13 травня 2016 року по 19 лютого 2018 року), згідно якого кількість днів за відповідний період становить 444 дні (з 13.05.2016 р. по 31.12.2016 р. - 162 дні, з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. - 248 дні та з 01.01.2018 р. по 19.02.2018 року - 34 дні).

Крім того, в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем було надано наказ ДФС України від 7 вересня 2018 року № 1617-0 "Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1.", відповідно до якого позивача поновлено на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з 20 лютого 2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб'єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Отже, з метою повного захисту прав і інтересів позивача, з урахуванням службової записки заступника начальника управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 26 лютого 2018 року № 40/21-22-05-01-29 наданої до суду апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з ДФС України на користь ОСОБА_1 259691,85 грн. середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення по справі № 821/334/16 щодо поновлення позивача, за період з 13 травня 2016 року по 07 вересня 2018 року (дату прийняття названого вище наказу відповідача) що у відповідно до вимог Порядку № 100 загалом складає 585 днів вимушеного прогулу.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню на користь позивача, без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до частини п'ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач є особою, яка відповідно до пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору.

Матеріали справи встановлено, що судові витрати понесені лише відповідачем за подання апеляційної скарги у розмірі 6574,16 грн., що підтверджуються платіжним дорученням від 2 травня 2018 року № 809 (а. с. 158).

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що інших судових витрат, окрім судового збору, відповідач не зазнав, його судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Зважаючи на викладенні обставини, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що виразилось в неправильному застосуванні закону, у зв'язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням постанови про частково задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Державної фіскальної служби України - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 на картковий рахунок НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк", номер картки НОМЕР_2, 259691 грн. (двісті п'ятдесят дев'ять тисяч шістсот дев'яносто одна) грн. 85 коп. середнього заробітку за час затримки виконання судових рішень по справі № 821/334/16 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, за період з 13 травня 2016 року по 07 вересня 2018 року, з відрахуванням утриманих з названої суми середнього заробітку податків та інших обов'язкових платежів.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Осіпов Ю.В. Бітов А.І.