Справа № 520/9897/18
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

27.02.2019р. справа №520/9897/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження за процедурою письмового провадження приміщенні суду справу за позовом

Головного управління ДФС у Вінницькій області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Франдербург"
простягнення коштів за податковим боргом, -

встановив:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2018р. прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 03.01.2019р. продовжено підготовче провадження до 31.01.2019р., а ухвалою від 31.01.2019р. - закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.02.2019р. У зв'язку із відсутністю доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи (07.02.2019р.), судом відкладено судове засідання на 27.02.2019р.

Суб'єкт владних повноважень, Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про стягнення з рахунків у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю "Франденбург" кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 186.369,83 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що платник податків не виконав податкового обов'язку як за самостійно визначеними зобов'язаннями, так і за зобов'язаннями, котрі були визначені контролюючим органом, зокрема, відносно платника податків податковим органом було винесено податкові повідомлення-рішення: № від 14.06.2018р., № від 14.06.2018р., які станом на теперішній час є діючими, однак платник податків владних приписів цих правових актів індивідуальної дії в частині проведення платежів не виконав. Також відповідачем була складена та подана до владного орагну податкова деклараціія з плати за землю від 20.02.2018р., проте самостійно визначених податкових зобов"язань підприємство не виконало. Вказане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач, ТОВ "Франденбург", до судового засідання не прибув, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, правом надати заперечення не скористався.

З огляду на приписи ч.9 ст.205 КАС України, враховуючи заяву представника позивача від 27.11.2018р., суд дійшов висновку, що справа має бути розглянута в порядку письмового провадження.

Вивчивши доводи позову та відзиву на позову, повно виконавши процесуальний обов'язок зі збору доказів, дослідивши добуті по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що заявлена суб'єктом владних повноважень вимога про стягнення коштів з ТОВ "Франденбург" ґрунтується на податкових повідомленнях-рішеннях: № від 14.06.2018р. (про застосування штрафу у сумі 15.120,30грн.), №. від 14.06.2018р. (про застосування штрафу у сумі 6.475,94 грн.)

Окрім того, в ході розгляду справи судом також з'ясовано, що заявлена суб'єктом владних повноважень вимога про стягнення коштів грунтується на складеною платником податків і поданою до контролюючого органу податковій декларації від 20.02.2018р., сума до платежу 48.838,13 грн. по строку сплати - 30.06.2018р., 48.838,13 грн. по строку сплати - 30.07.2018р., 48.838,13 грн. по строку сплати - 30.80.2018р., 48.838,13 грн. по строку сплати - 30.09.2018р.

Вирішуючи спір, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 01.01.2011 р. таким законом є Податковий кодекс України.

Загальний строк оплати грошових зобов'язань з податків (зборів) визначений ст.57 Податкового кодексу України і складає 10 календарних днів, що настають 1) за останнім днем відповідного граничного строку (у разі самостійного визначення зобов'язання платником податків у документі обов'язкової податкової звітності), 2) за днем отримання податкового повідомлення-рішення (у разі визначення зобов'язання за рішенням контролюючого органу), 3) за днем узгодження (у разі застосування платником податків процедури адміністративного оскарження рішень контролюючого органу).

Цей же строк підлягає застосуванню і до спірних правовідносин у силу дії ст.113 Податкового кодексу України.

Доказів відсутності обов'язку платника податків у спірних правовідносинах здійснити платіж на користь Державного бюджету України або доказів виконання такого обов'язку сторонами до суду не подано, а судом самостійно не виявлено.

Наявність спірної суми заборгованості підтверджена приєднаною до справи роздруківкою картки особового рахунку платника податків, котра за правилами ст.ст. 73-76 КАС України є належним, допустимим, достатнім та достовірним доказом існування факту невиконаного податкового обов'язку з боку відповідача.

У ході розгляду справи доказів втрати вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями юридичної дії внаслідок оскарження в судовому або позасудовому порядку, доказів виконання платником податків податкового обов'язку за згаданими правовими актами індивідуальної дії, доказів відсутності податкового обов'язку за згаданими правовими актами індивідуальної дії сторонами до суду не подано, а судом самостійно при виконанні вимог ст.9 КАС України в частині офіційного з'ясування всіх обставин по справі не виявлено.

Вирішуючи справу, суд бере до уваги, що до предмету доказування по адміністративній справі про стягнення заборгованості, котра утворилась внаслідок невиконання публічного обов'язку з проведення платежу на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету чи певного суб'єкта владних повноважень з огляду на приписи ч.2 ст.73 КАС України входять обставини: 1) реального існування зобов'язаної особи як суб'єкта права, 2) виникнення публічного обов'язку по здійсненню платежу, 3) доведення до відома зобов'язаної особи факту виникнення публічного обов'язку по здійсненню платежу, 4) виконання публічного обов'язку в добровільному порядку, 5) дотримання органом контролю чи управління визначеної законом процедури виконання публічного обов'язку в примусовому порядку, 6) існування заборгованості з виконання публічного обов'язку, 7) заявлення органом контролю чи управління вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку.

Приєднаним до справи документами підтверджено, що 20.11.2018р. контролюючим органом було складено податкову вимогу №299822-50, яка направлена на податкову адресу відповідача у розумінні ст.ст. 42, 45, 58, 59 Податкового кодексу України.

Доказів втрати юридичної дії означеною податковою вимогою матеріали справи не містять.

За таких обставин, слід дійти висновку, що у відповідача за податковими повідомленнями - рішеннями: № від 14.06.2018р., № від 14.06.2018р. та податковою декларацією від 20.02.2018р. виник податковий обов'язок, котрий не виконаний у добровільному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою суб'єктом владних повноважень вимогою прав, свобод та інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин у галузі податкової справи, то позов належить задовольнити.

Розподіл судових витрат необхідно провести за правилами ст. 139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю (код: 34312900; місцезнаходження: м.Харків, Московський проспект, 142) на користь Державного бюджету України кошти за податковим боргом у сумі 186.369,83 грн. (сто вісімдесят шість тисяч триста шістдесят дев'ять грн. 83 коп.)

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Роз'яснити, що скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Старосєльцева О.В.