Справа № 826/37/17
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/37/17 Суддя (судді) першої інстанції: Огурцов О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи без самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю "СІА", ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю "СІА", ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2018 року та встановлено відповідачу та третій особі - ТОВ «СІА» строк для подачі письмового відзиву на апеляційну скаргу.

18 квітня 2018 року ТОВ «СІА» було подано заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_2, в яких останнє просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Крім того, у запереченні третя особа просила стягнути з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2018 року - без змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив, скасувати вказані рішення судів та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Також, касаційну скаргу було подано й ТОВ «СІА» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2018 року, в якій останнє просило скасувати її в частині відшкодування витрат на правову допомогу та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «СІА» витрати на правничу допомогу в розмірі 12000 грн., в решті судові рішення залишити без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року касаційну скаргу ТОВ «СІА» задоволено частково. Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 року у справі №826/37/17 скасовано в частині відшкодування витрат на правову допомогу. В частині відшкодування витрат на правову допомогу справу № 826/37/17 направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду на новий розгляд. В іншій частині постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 року у справі №826/37/17 за касаційною скаргою ТОВ «СІА - залишено без змін.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року призначено справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю "СІА", ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 27 лютого 2019 року.

11 лютого 2019 року ТОВ «СІА» було подано до суду заяву про долучення до матеріалів справи доказів понесення ним витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грг.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів встановила наступне.

Так, скасовуючи в частині постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 року суд касаційної інстанції зазначив, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що статтею 139 КАС України не передбачено стягнення судових витрат на користь третьої особи не відповідає тексту частини 11 цієї статті. Під час нового судового розгляду судом апеляційної інстанції слід оцінити кожен окремий доказ надання правової допомоги та їх у сукупності, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката, а також заперечення позивача щодо фіктивності договору про надання правової допомоги.

Статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 та від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно положень ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно п. 4, 6 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до видів діяльності належать: надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «СІА» та АБ «Розпутенка» укладено договір від 31.01.2018 року, відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 якого адвокатське бюро зобов'язується надати клієнту послуги з правового супроводження господарської діяльності клієнта, передати результати роботи, a клієнт зобов'язується прийняти та оплатити такі послуги.

Пунктом 1.2 зазначеного договору передбачено, що адвокатське бюро надає клієнту такі види юридичних послуг: надання консультацій та роз'яснень з юридичних питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів клієнта в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед громадянами та юридичними особами; правова експертиза договорів, що укладаються клієнтом в процесі.

У пунктом 4.1 договору зазначено, що вартість юридичних послуг погоджується сторонам щодо кожного завдання клієнта та оформлюється шляхом укладення додаткової угоди до договору.

15 квітня 2018 року між ТОВ «CIA» та АБ «Розпутенка» укладено додаткову угоду № 3 до договору про надання правової допомоги від 31 січня 2018 року, відповідно до пункту 1 якої клієнт доручає, a адвокатське бюро зобов'язується надати клієнту наступні послуги: здійснити підготовку, оформлення та подачу письмових заперечень на апеляційну скаргу ОСОБА_2 в адміністративній справі № 826/37/17; забезпечити участь та представництво адвокатами адвокатського бюро інтересів клієнта під час розгляду адміністративної справи № 826/37/17, а також вчинення всіх необхідних процесуальних дій під час вирішення справи для належного захисту інтересів клієнта та отримання рішення (постанови) суду щодо вирішення спору по суті.

У пункті 2 вказаної додаткової угоди сторони погодили, що вартість послуг адвокатського бюро, які зазначені в пункті 1 додаткової угоди, розраховується відповідного ставки 1000,00 грн. на годину незалежно від рівня залучених адвокатів.

Пунктом 3 додаткової угоди № 3 визначено, що після виконання адвокатським бюро завдання клієнта по кожному етапу пункту 1 цієї додаткової угоди, адвокатське бюро протягом 2 робочих днів готує відповідний розрахунок витраченого часу (кількості годин) та вартості наданих послуг, що підлягає оплаті клієнтом, та надає відповідний розрахунок клієнту в письмовому вигляді або по електронній пошті.

Згідно із пунктом 6 додаткової угоди № 3 оплату рахунків та отриманих послуг клієнт проводить протягом 7 (семи) робочих днів з дня прийняття судом рішення (постанови) щодо вирішення спору по суті чи винесення вступної та резолютивної частини рішення (постанови), чи винесення ухвали про закриття провадження у справі.

Так, разом із запереченням на апеляційну скаргу ТОВ «СІА» було надано Акт №3 про надання правової допомоги до Договору про надання правової допомоги від 31 січня 2018 року в якому зазначено:

-визначення завдання адвоката та переговори з клієнтом (вартість послуги - 1000,00 грн., кількість часу 1 год., загальна вартість - 1000,00 грн.);

-правовий аналіз нормативно-правих актів та судової практики (вартість послуги - 1000,00 грн., кількість часу 1 год., загальна вартість -1000,00 грн.);

-збирання доказів (в т.ч. ознайомлення з матеріалами справи) (вартість послуги - 1000,00 грн., кількість часу 2 год., загальна вартість - 2000,00 грн.);

-підготовка проекту відзиву на апеляційну скаргу (вартість послуги - 1000,00 грн., кількість часу 2 год., загальна вартість - 2000,00 грн.);

-обговорення відзиву на позов з клієнтом, внесення виправлень та доповнень за бажанням клієнта (вартість послуги - 1000,00 грн., кількість часу 1 год., загальна вартість - 1000,00 грн.). Вартість наданих послуг складає 7000,00 грн.

18 квітня 2018 року Адвокатське бюро виставило ТОВ «СІА» рахунок № 3 на загальну суму 7000,00 грн., згідно із Договором про надання правової допомоги від 31 січня 2018 року та додаткової угоди № 3 від 15 квітня 2018 року, який було отримано директором ТОВ «CIA».

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов'язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

З наданого ТОВ «СІА» Акта надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 31 січня 2018 року та додаткової угоди № 3 від 15 квітня 2018 року укладених між ТОВ «CIA» та Адвокатським бюро «Розпутенка» убачається, що всі послуги, які надавалися клієнту є доцільними та потребують спеціальних професійних навиків.

В матеріалах справи наявне заперечення на апеляційну скаргу підписане представником ТОВ «СІА» адвокатом Івановим О.В., який здійснює свою діяльність в Адвокатському бюро «Розпутенка», що є свідченням надання послуг визначених в акті від 18 квітня 2018 року до договору про надання правової допомоги від 31 січня 2018 року.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку ТОВ «СІА» надано суду документально підтверджені судові витрати по наданні правової допомоги.

Колегія суддів зазначає, що клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Водночас, обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «СІА» позивач зазначив, що Договір про надання правової допомоги від 31.01.2018 року несе ознаки фіктивності та був укладений не з метою встановлення правових відносин по наданню правової допомоги, а з метою здійснення тиску на активних киян,які борються із забудовниками, що суттєво погіршують умови їх життя шляхом покладення на них фіктивних витрат «на правову допомогу».

Проте, колегія суддів вважає вказані твердження позивача необґрунтованими, оскільки жодних доказів на підтвердження наведеного позивачем до суду не надано.

Натомість, 11 лютого 2019 року ТОВ «СІА» надано до суду платіжне доручення №148 від 03 січня 2019 року про сплату послуг за договором від 31.01.2018 року та додатковою угодою №3 від 15.04.2018 року у сумі 7000,00 грн., яке підтверджує реальність укладення Договору про надання правової допомоги від 31.01.2018 року та надання правової допомоги ТОВ «СІА».

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд також зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов'язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов'язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), № 31107/96).

Дослідивши зміст наданих ТОВ «СІА» документів, враховуючи, що наданими до суду апеляційної інстанції документами обґрунтованість та здійснення адвокатом витрат, необхідних для надання правничої допомоги у конкретній адміністративній справі підтверджено у повному обсязі належними та допустимими доказами, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для стягнення з позивача на користь ТОВ «СІА» витрат на оплату правничої допомоги в розмірі 7000 грн.

Керуючись ст.ст.134, 241, 321 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Стягнути з ОСОБА_2 (код ІПН НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СІА" () витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 27.02.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В.Чаку

Судді: В.В.Файдюк

Є.І.Мєзєнцев