Справа № 160/206/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2019 року Справа № 160/206/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу № ДН2298/248/НП/СПТД-ФС/12 від 03.01.2019 року, -
08.01.2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН2298/248/НП/СПТД-ФС/12 від 03.01.2019 року, в розмірі 372300 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН2298/248/НП/СПТД-ФС/12 від 03.01.2019 року в розмірі 372300 грн. вважає протиправною, складеною без урахування фактичних обставин справи та такою, що підлягає скасуванню, оскільки, підставою для накладення штрафу можуть бути лише акт про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу. Натомість, вказана постанова винесена на підставі акта про неможливість інспекційного відвідування, який може бути лише підставою для вжиття заходів до суб'єкта господарювання з усунення встановлених перешкод (відсутність його за місцезнаходженням) та не є тим документом, на підставі якого в розумінні законодавства уповноважена особа має право накласти штраф. Крім того, позивач зазначає, що у спірній постанові зазначено, що від позивача 10.12.2018 року засобами поштового зв'язку були витребувані необхідні для перевірки документи, а інспекційне відвідування було зупинено до 08-00 год. 12.12.2018 року. Проте, вказана вимога не надсилалась позивачу та ним не отримувалась, а розгляд справи про накладання штрафу відбувся на підставі акта про неможливість інспекційного відвідування від 10.12.2018 року за № ДН2298/248/НП, тобто, не на підставі того акту, що зазначений у рішенні щодо розгляду справи про накладання штрафу від 20.12.2018 року (у рішенні зазначений акт № ДН2271/260/НП/АВ/СПТД від 10.12.2018 року), то оскаржувана постанова не може бути визнана такою, що прийнята у спосіб та в порядку, що встановлений законом.
Ухвалою суду від 11.01.2019 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з 11.02.2019 року.
19.02.2019 року відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив, згідно яких, пунктом 16 Порядку № 295 передбачено складення акту про неможливість проведення інспекційного відвідування у разі: створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку); відсутності об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування); відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю. Таким чином, створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці шляхом відсутності об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням не обов'язково має бути активною дією. Крім того, поняття недопуск до проведення інспекційного відвідування та створення перешкод у його проведенні не є тотожними. Відповідач зазначає, що 07.12.2018 р. інспекторами управління з питань праці: Павловою Н.А. та Уріщенко А.В., в присутності працівників ДФС ОСОБА_4, ОСОБА_5, було здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Однак, під час інспекційного відвідування встановлено відсутність ФОП ОСОБА_1 за даною адресою. Але біля сусіднього будинку знаходився чоловік, який повідомив, що хазяїв будинку 91а немає вдома, та зателефонував ОСОБА_6 (сину ФОП ОСОБА_1) та передав слухавку інспекторам ГУ Держпраці. В телефонній розмові сину ФОП ОСОБА_1 було повідомлено про початок інспекційного відвідування, строки, мету та інше. У відповідь ОСОБА_6 повідомив, що батьки, а саме: мати ОСОБА_1 відсутня вдома, надати документи для проведення інспекційного відвідування немає можливості. Він в даний час знаходиться за межами міста, але інформацію передасть ФОП ОСОБА_1 та потрібні документи для проведення інспекційного відвідування будуть надані інспекторам 10.12.2018 р. Але, 10.12.2018 р. ФОП ОСОБА_1 до ГУ Держпраці не з'явилась, та документів стосовно оформлення трудових відносин, та нарахування заробітної плати не надала. Таким чином, у позивача була реальна змога надати всі належні документи для перевірки шляхом вручення інспектору праці, (строк надання документів був до 10 грудня, а сама перевірка та розмова з сином позивача була 07.12.2018 року). Вказує, що позивач знав про спробу здійснення інспекційного відвідування, але навмисно проігнорував важливість перевірки та вимогу інспектора про надання документів. Твердження позивача про різницю в вимозі про надання документів, зазначених в відзиві та в описі цінного листа, а також, зазначення в рішенні про розгляд справи акту про неможливість інспекційного відвідування №ДН2271/260/НП/АВ/СПТД, замість акту №ДН2298/248/НП є необґрунтованими, з огляду на те, що відбулася технічна помилка, вимоги про надання документів №2298/248/НД/В та акт про неможливість інспекційного відвідування №ДН2298/248/НП, на підставі чого, була винесена постанова № ДН2298/248/НП/СПТД-ФС/12 були надані до суду.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали, справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
На підставі наказу від 07.12.2018 року № 1110-І складено направлення на проведення інспекційного відвідування від 07.12.2018 року № 458.
10.12.2018 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН 2298/248НП. Згідно вказаного акта, інспектором праці Павловою Наталією Анатоліївною здійснено спробу проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.
Інспекційне відвідування неможливо провести у зв'язку з ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, їх завірених об'єктом відвідування копій або витягів.
Також, вказаний акт містить посилання на вимогу № ДН 2298/248/НД/В від 10.12.2018 року.
Так, згідно вимоги № ДН 2298/248/НД/В від 10.12.2018 року, у зв'язку з відсутністю документів, та неможливості проведення інспекційного відвідування (акт № ДН 2298/248НП від 10.12.2018 року), строк проведення інспекційного відвідування зупинено на 2 календарні дні. Відповідно до підпункту 2 пункту 11, пунктів 12, 18 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295, зобов'язано ФОП ОСОБА_1 у строк до 08 год. 00 хв. 12 грудня 2018 року надати для проведення інспекційного відвідування: штатний розклад за 2016-2018 рік; накази на прийом, звільнення працівників; звіти по ЄСВ та податкові розрахунки за ф.1 ДФ за 2017-2018 роки; повідомлення до ДФС про прийняття працівників на роботу за 2017-2018 роки; Книга обліку руху трудових книжок; трудові договори укладені з працівниками; табелі обліку робочого часу 2017-2018 роки; графіки змінності; відомості нарахування заробітної плати 2017-2018 роки; договори ЦПХ; акти виконаних робіт; платіжні документи про виплату заробітної плати та винагород; дані на ФОП: свідоцтво про державну реєстрацію, свідоцтво платника єдиного податку (за наявності), дата і місце народження, громадянство, адреса проживання, серія і номер паспорта, ІПН.
Судом встановлено, що 11.12.2018 року акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН 2298/248НП від 10.12.2018 року, вимога № ДН 2298/248/НД/В від 10.12.2018 року та направлення на проведення інспекційного відвідування від 07.12.2018 року № 458 направлено ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.
Наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 1123-Іпо від 12.12.2018 року поновлено інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, з 12.12.2018 року строком на 1 робочий день.
Також, 12.12.2018 року складено направлення на проведення інспекційного відвідування від 12.12.2018 року № 463.
12.12.2018 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН 2298/248/НП. Згідно вказаного акта, інспекторами праці Павловою Наталією Анатоліївною та Уріщенко Аллою Вікторівною здійснено спробу проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.
Інспекційне відвідування неможливо провести у зв'язку з ненаданням для ознайомлення відомостей з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, їх завірених об'єктом відвідування копій або витягів, згідно вимоги № ДН 2298/248/НД/В від 10.12.2018 року.
Судом встановлено, що 13.12.2018 року акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН 2298/248/НП від 12.12.2018 року, додаток № 1 до акту та направлення на проведення інспекційного відвідування від 12.12.2018 року № 463 направлено ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено фіскальним чеком ПАТ "Укрпошта" з описом вкладення та даними офіційного сайта ПАТ "Укрпошта"
Рішенням Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо розгляду справи про накладення штрафу № ДН2298/248/НП/СПТД від 20.12.2018 року призначено розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на 03.01.2019 року о 09 год. 00 хв.

Вказане рішення направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 20.12.2018 року, що підтверджено реєстром відправлень, фіскальним чеком ПАТ "Укрпошта" та даними офіційного сайта ПАТ "Укрпошта".

На підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН 2298/248/НП від 10.12.2018 року відповідачем було винесено постанову № ДН2298/248/НП/СПТД-ФС/12 від 03.01.2019 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, відповідно до якої, на позивача на підставі абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, накладено штраф у розмірі 372300 грн.

Постанова № ДН2298/248/НП/СПТД-ФС/12 від 03.01.2019 року направлена на адресу ФОП ОСОБА_1 30.01.2019 року, що підтверджено реєстром відправлень, фіскальним чеком ПАТ "Укрпошта" та даними офіційного сайта ПАТ "Укрпошта".

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким органом, згідно з Положенням про Державну інспекцію з питань праці України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року №386/2011, є Державна інспекція з питань праці України, яка здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Пунктами 1, 4, 7 Положення про Державну службу України з питань праці визначено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №100 утворені територіальні органи Держпраці, зокрема, і Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області.

За приписами підпунктів 5, 8 пункту 4 вищенаведеного Положення передбачено, що Управління Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю, здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про зайнятість населення з питань дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.

Відповідно до підпункту 5 пункту 6 Положення Управління Держпраці має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірку виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування) (далі - Порядок № 295).

Підпунктом 6 пункту 5 Порядку № 295 визначено, що інспекційні відвідування проводяться за інформацією, зокрема, ДФС та її територіальних органів про:

- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;

- факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень;

- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом;

- роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 295 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об'єкта відвідування, державних органів, а також, шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

Пунктом 8 Порядку № 295 передбачено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Крім того, відповідно до вимог частини 1 статті 12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року «Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі», яка ратифікована Законом України №1985-IV(1985-15) від 08 вересня 2004 року, інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і у будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке інспектується.

Згідно частини 2 статті 12 Конвенції, у разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов'язків.

За приписами пункту 10 Порядку № 295 тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб'єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

У відповідності до вимог підпунктів 1, 2 пункту 11 Порядку № 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, зокрема, а саме: під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких, передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги.

Вимога інспектора праці про надання об'єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов'язковою для виконання (пункт 12 Порядку № 295).

Згідно пунктів 16-18 Порядку № 295 у разі створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об'єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об'єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об'єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

У разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об'єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509, штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, встановлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

- акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Пунктами 3-6 Порядку № 509 визначено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

У разі надходження від суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Положеннями пункту 7 Порядку № 509 визначено, що справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу (абзац 2 пункту 8 Порядку № 509).

Відповідно до абзаців 6 та 7 статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

- вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Як встановлено судом, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та не заперечується позивачем, що місцезнаходженням ФОП ОСОБА_1, є: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що 07.12.2018 року інспекторами праці Павловою Наталією Анатоліївною та Уріщенко Аллою Вікторівною здійснено вихід за місцезнаходженням ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) з метою проведення інспекційного відвідування.

Так, в присутності працівників ДФС ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Однак, під час інспекційного відвідування встановлено відсутність ФОП ОСОБА_1 за даною адресою. Біля сусіднього будинку знаходився чоловік, який повідомив, що хазяїв будинку 91а немає вдома, та зателефонував ОСОБА_6 (син ФОП ОСОБА_1) та передав слухавку інспекторам Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області. В телефонній розмові сину ФОП ОСОБА_1 було повідомлено про початок інспекційного відвідування, строки, мету та інше. У відповідь ОСОБА_6 повідомив, що батьки, а саме, мати ОСОБА_1 відсутня вдома, надати документи для проведення інспекційного відвідування немає можливості. Він в даний час знаходиться за межами міста, але інформацію передасть ФОП ОСОБА_1 та потрібні документи для проведення інспекційного відвідування будуть надані інспекторам 10.12.2018 року.

10.12.2018 року ФОП ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області не з'явилась, документів стосовно оформлення трудових відносин та нарахування заробітної плати не надала.

З огляду на викладене, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що у позивача була реальна змога надати всі належні документи для перевірки шляхом вручення останніх інспектору праці, (строк надання документів був до 10 грудня 2018 року, а сама перевірка та розмова з сином ФОП ОСОБА_1 була 07.12.2018 року), а позивач знав про спробу здійснення інспекційного відвідування, але проігнорував факт призначення перевірки та вимогу інспектора про надання документів.

У зв'язку з ненаданням ФОП ОСОБА_1 для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких, передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/ відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, їх завірених об'єктом відвідування копій або витягів, інспекційне відвідування не було проведено та Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН 2298/248НП від 10.12.2018 року.

Також, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що ФОП ОСОБА_1 не повідомлялась про проведення інспекційного відвідування, а тому, жодних перешкод для проведення перевірки, про яку вони не знали, чинити не могли, оскільки, пунктом 8 Порядку № 295 передбачено право інспектора праці повідомити об'єкт відвідування про призначення інспекційного відвідування тільки у разі, якщо він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню, а не обов'язок здійснити таке повідомлення.

Окрім того, позивачем не спростовано факт відсутності за місцезнаходженням: місто Дніпро, вулиця Ліхачова, будинок 91а на час проведення інспекційного відвідування.

Натомість, відповідно до пункту 5 частини 4 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу - підприємця: місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв'язок з фізичною особою - підприємцем).

Відповідно до статті 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю).

Отже, відсутність ФОП ОСОБА_1 за місцезнаходженням унеможливлює проведення заходу контролю, а саме: проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин та здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Окрім того, аналізуючи приписи Порядку № 295, суд вказує, що створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці не обов'язково має вираз в активних діях, оскільки, пунктом 16 вказаного Порядку вказано, що становить створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці: відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку).

Щодо доводів позивача про відсутність належного повідомлення про розгляд справи, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ДН2298/248/НП/СПТД від 20.12.2018 року направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 20.12.2018 року, що підтверджено реєстром відправлень, фіскальним чеком ПАТ "Укрпошта" та даними офіційного сайта ПАТ "Укрпошта".

Вказаним рішенням призначено розгляд справи на 03.01.2019 року, тобто, на 14 день після прийняття відповідного рішення.

Отже, розгляд справи про накладення штрафу призначено в межах строку, встановленого Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, з наданням достатнього часу для отримання рішення щодо розгляду справи та підготування пояснень, заперечень, документів тощо, а саме: 14 днів з 15 можливих.

Таким чином, відповідачем дотримано обов'язок письмового повідомлення суб'єкта господарювання у визначений пунктом 6 Порядку № 509 строк.

Суд зазначає, що спірна постанова № ДН2298/248/НП/СПТД-ФС/12 від 03.01.2019 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами винесена на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН 2298/248/НП від 10.12.2018 року, що підтверджена постановою № ДН2298/248/НП/СПТД-ФС/12 від 03.01.2019 року. Натомість, посилання в рішенні щодо розгляду справи про накладення штрафу № ДН2298/248/НП/СПТД від 20.12.2018 року на акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН2271/260/НП/АВ/СПТД від 10.12.2018 року є помилковим, що підтверджено відповідачем.

Окрім того, суд відмічає, що за об'єктивною можливістю надати витребувані вимогою № ДН 2298/248/НД/В від 10.12.2018 року документи, ФОП ОСОБА_1, така вимога ані під час розгляду справи про накладення штрафу, ані під час судового розгляду не виконана, жодних документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/ відомості з питань, які були предметом інспекційного відвідування, їх завірених об'єктом відвідування копій або витягів ФОП ОСОБА_1, не надано.

Також, судом не приймається до уваги твердження позивача про те, що накладення штрафу на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування не передбачено Порядком № 509, оскільки, обов'язок притягнення винних осіб до відповідальності за таке порушення прямо передбачений статтею 265 Кодексу законів про працю України.

При визначенні розміру штрафу відповідач керувався вимогами статті 265 Кодексу законів про працю України - вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Абзац другий передбачає відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, встановлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків.

Предметом інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 було питання укладення трудових відносин, (тобто, чи укладенні трудові договори з працівниками), яке у зв'язку із діями суб'єкта господарювання, залишилось не дослідженим.

Беручи до уваги викладене, розмір штрафу у постанові про накладення фінансової санкції, встановлено правомірно в розмірі 372300 грн.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто, протягом розумного строку.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали, а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач належними доказами підтвердив правомірність спірної постанови, наявні в матеріалах справи, докази дають суду підстави для висновку про правомірність оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, оскільки, матеріалами справи підтверджено допущення ФОП ОСОБА_1 порушення вимог абзацу 7 статті 265 Кодексу законів про працю України, суд приходить до висновку про правомірність застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій, згідно постанови № ДН2298/248/НП/СПТД-ФС/12 від 03.01.2019 року.

Отже, позовна заява ФОП ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судового збору, згідно вимог ст. 139 КАС України, у зв'язку з тим, що позивачу було відмовлено у задоволенні позову, сплачений судовий збір, не повертається.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу № ДН2298/248/НП/СПТД-ФС/12 від 03.01.2019 року - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27 лютого 2019 року.

Суддя І.О. Лозицька