Справа № 240/6185/18
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м.Житомир справа № 240/6185/18

категорія 111060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

секретар судового засідання Рудченко К.В.,

за участю: представників позивача Хіміча М.С., Вознюка В.Б.,

представника відповідача Домарацької В.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Військова частина НОМЕР_1 Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України" звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Житомирській області № від 06.12.2018 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Аргументуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що контролюючим органом винесено оскаржуване рішення, яке мотивоване сплатою єдиного соціального внеску із нарахованих сум допомоги у зв`язку із вагітністю та пологами військовослужбовців-жінок не на відповідний рахунок органу доходів і зборів. Позивач, вказане рішення вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Наголошує, що військовою частиною своєчасно та в повному обсязі здійснювалося перерахування єдиного внеску, а заборгованість, на яку посилається відповідач виникла у зв`язку із відсутністю рахунку на який необхідно перераховувати єдиний соціальний внесок із нарахованих сум допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами військовослужбовців-жінок.

Ухвалою судді від 02.01.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 22.01.2019, яке було відкладено на 05.02.2019 у зв`язку із витребуванням додаткових доказів у справі.

22.01.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач зазначає, що згідно із розрахунком штрафних санкцій та даних інтегрованої картки платника податків по коду класифікації доходів бюджету 71010000 нарахування та погашення єдиного соціального внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності вбачається несвоєчасне перерахування єдиного соціального внеску за період з 22.05.2018 по 30.11.2018. При цьому вказує, що позивачем за зазначений період визначено суми єдиного соціального внеску у зв`язку з вагітністю та пологами військовослужбовців-жінок, проте вказані суми не сплачені на рахунок № НОМЕР_2 , у зв`язку із чим фінансові санкції контролюючим органом застосовані до позивача правомірно.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 закрито підготовче провадження і призначено адміністративну справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі на 21 лютого 2019 року.

У судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення даного адміністративного позову, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначила, що Головним управлінням ДФС у Житомирській області правомірно винесено оскаржуване рішення № від 06.12.2018, оскільки у встановлений законодавством строк кошти по сплаті єдиного соціального внеску з допомоги у зв`язку із вагітністю та пологами військовослужбовців-жінок за період з 22.05.2018 по 30.11.2018 не надійшли на рахунок № НОМЕР_2 , відповідно за військовою частиною рахувалася заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 12.12.2018 на адресу Військової частини НОМЕР_3 надійшло рішення начальника Житомирського управління ГУ ДФС у Житомирській області № від 06.12.2018, яким за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску за період з 22 травня 2018 року по 30 листопада 2018 року, застосовано штрафні санкції у розмірі 105344,85 грн та нараховано пеню у сумі 5564,44 грн.

Відтак, у період з травня 2018 року по листопад 2018 року Військовою частиною НОМЕР_3 зокрема подавалися до контролюючого органу звіти про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми грошового забезпечення та на суми допомоги у зв`язку із вагітністю та пологами, які містили серед іншого і відомості про нарахований єдиний внесок (а.с.12-18). При цьому, у зазначений період, а саме в травні 2018 року - 8349,97 грн, в червні 2018 року - 10096,55 грн, у вересні 2018 року - 23838,45 грн та у жовтні 2018 року у сумі 832,17 грн нараховано позивачем єдиний соціальний внесок на допомогу у зв`язку із вагітністю та пологами.

Єдиний соціальний внесок, у вказаний період позивачем сплачено на рахунок №0625 та у наступних розмірах: за травень 2018 року у розмірі 1525533,10 грн; за червень 2018 року 1523297,13 грн; у липні 2018 року 1516352,97 грн; у серпні 2018 року - 1413811,70 грн; у вересні 2018 року у розмірі 1342713,65 грн; за жовтень 2018 року 1320142,24 грн; у листопаді 2018 року - 1380007,34 грн.

Не погоджуючись з отриманим прийнятим рішенням контролюючого органу № від 06.12.2018 та вважаючи його протиправним, Військова частина НОМЕР_3 звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08 липня 2010 року (далі Закон - № 2464-VI).

Вказаний Закон поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно абз.6 п.1 ч.1 ст.4 цього ж Закону, платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб: зокрема військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, у тому числі тих, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Разом з тим, подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю (п.4 ч.2.ст.6 Закону №2464-VI).

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч.11 ст.9 Закону №2464-VI).

В силу статті 25 Закону України №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У разі несплати частини суми страхових внесків, що сплачується за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України", орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової і митної політики, інформує про це платників єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

При цьому, процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затверджена наказом Мінфіну України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція).

За порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону (п.1 розділу VII Інструкції).

В силу п.2 ч.2 розділу VII Інструкції згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди.

Таким чином, за несплату платником податків грошового зобов`язання у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI Військовій частині НОМЕР_3 сформовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені № від 06.12.2018.

Вказаним рішенням до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 105344,85 грн (20% своєчасно не сплачених сум з 01.01.2015) та нараховано пеню 5564,44 грн, тобто 0,1% суми недоїмки.

Матеріалами справи підтверджено, що з травня 2018 року по листопад 2018 року Військова частина НОМЕР_3 здійснювала утримання та перерахування єдиного соціального внеску, утриманого з допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами військовослужбовців-жінок у розмірі 22% на рахунок №0625 (71020000) Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції, який призначений для зарахування єдиного соціального внеску на грошове забезпечення військовослужбовців та відкритий в установі Державної казначейській службі України.

Вказаний факт підтверджено наданими до суду Військовою частиною НОМЕР_3 платіжними дорученнями, а саме: №1198 від 02.05.2018, №1297 від 14.05.2018, №1438 від 29.05.2018, №130 від 14.06.2018, №1663 від 18.06.2018, №1720 від 21.06.2018, №1785 від 26.06.2018, №1789 від 26.06.2018, №1927 від 13.07.2018, №1969 від 17.07.2018, №2051 від 30.07.2018, № 2085 від 01.08.2018, №2149 від 13.08.2018, №2171 від 14.08.2018, №2218 від 14.08.2018, №2237 від 16.08.2018, №2256 від 17.08.2018, №2360 від 29.08.2018, 32422 від 07.09.2018, №2524 від 13.09.2018, №2565 від 19.09.2018, №2610 від 24.09.2018, №2655 від 26.09.2018, №2717 від 04.10.2018, № 2798 від 11.10.2018, № 2797 від 11.10.2018, №2837 від 18.10.2018, №2878 від 19.10.2018, №300 від 29.10.2018, №3145 від 14.11.2018, №3253 від 21.11.2018, №3211 від 20.11.2018, №3338 від 28.11.2018, №3339 від 8616,19 грн, за вказаний період на загальну суму 8641850,79 грн на вказаних платіжних дорученнях, Головним управління Державної казначейської служби України у Житомирській області зроблено відповідні відмітки.

При цьому, представником відповідача у судовому засіданні наголошено, що єдиний соціальний внесок, утриманий з допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами військовослужбовців-жінок у розмірі 22% необхідно було сплачувати позивачем на рахунок №0625 (71010000 єдиний соціальний внесок нарахований роботодавцем).

Відтак, з отриманих в судовому засіданні від представників сторін пояснень та досліджених матеріалів, які містяться в адміністративній справі, встановлено, що застосування до позивача штрафної санкції та пені за період з 22.05.2018 по 30.11.2018 спричинила допущена Військовою частиною НОМЕР_3 технічна помилка, яка призвела до зарахування суми єдиного внеску нарахованої на допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами військовослужбовців-жінок на рахунок, відкритий в установі Державної казначейської служби України для зарахувань єдиного внеску нарахованого на грошове забезпечення військовослужбовців.

З огляду на викладене та встановлені обставини справи, слідує висновок, що позивачем було своєчасно та повному обсязі сплачено єдиний внесок хоча й помилково на інший рахунок.

Зокрема, сума грошового зобов`язання, що визначена позивачем у поданих звітах за оскаржуваний період була своєчасно сплачена та перерахована до бюджету у встановлені законом терміни, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи та в свою чергу свідчить про відсутність підстав для застосування до Військової частини НОМЕР_3 штрафної санкції та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Суд також акцентує увагу на тому, що в силу пункту 1 статті 43 Бюджетного кодексу України, при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Разом з тим, частиною п`ятою статті 45, передбачено, що податки і збори та інші доходи державного бюджету вважаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Отже, казначейське обслуговування бюджетних коштів здійснюється на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України, а податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Крім цього, пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346-III від 05 квітня 2001 року визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що у строк, встановлений законом, позивачем вчинялися дії спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету.

При цьому з інтегрованої картки платника податків, яка міститься в матеріалах справи (а.с.90) вбачається, що станом на 30.11.2018 за позивачем обліковувалася переплата зі сплати єдиного соціального внеску у розміру 9970,74 грн.

Відповідно, оскільки бюджетні кошти зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку контролюючого органу про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений вказаними законодавчими нормами, а відтак і для застосування негативний правових наслідків у вигляді штрафних (фінансових) санкцій.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29.01.2019 у справі №812/1209/16

Таким чином, застосування до позивача штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 22.05.2018 до 30.11.2018 згідно спірного рішення є неправомірним.

Крім того, слід наголосити, що контролюючим органом, на час сплати страхових внесків та подання звіту позивачем у період з 22.05.2018 до 30.11.2018 не було жодного разу доведено інформацію про зарахування сплаченого єдиного податку на інший рахунок та щодо наявної заборгованості у позивача, що у свою чергу свідчить про протиправність дій відповідача.

Отже, аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що об`єктом правопорушення, визначеного частиною 2 пункту 11 статті 25 Закону № 2464-VI є правовідносини щодо несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску. При цьому, притягнення до відповідальності та застосування штрафних санкцій до платника з подією своєчасно нарахованого єдиного внеску, але сплаченого на не відповідний рахунок вказаними нормами не передбачено.

В даному випадку єдиний внесок з нарахованих сум допомоги у зв`язку із вагітністю та пологами військовослужбовців-жінок було сплачено Військовою частиною НОМЕР_3 у строк визначений законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем в період з 22.05.2018 по 30.11.2018 було сплачено єдиний внесок своєчасно та в повному обсязі. Помилка у сплаті позивачем вказаного внеску на рахунок №0625, замість №0625 не є правопорушенням у розумінні частини 2 пункту 11 статті 25 Закону № 2464-VI, оскільки вся сума грошового зобов`язання, що визначена позивачем, сплачена у відповідності до норм законодавства та була перерахована до бюджету у встановлені законом терміни.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи, несправедливо, необґрунтовано та з використанням повноваження всупереч меті, з якою це повноваження надано.

Разом з чим, слід акцентувати увагу на тому, що допущена позивачем помилка при сплаті єдиного соціального внеску не призвела до ненадходження відповідної суми у визначений строк до бюджету, у зв`язку із чим, прийняте відповідачем рішення про застосування штрафних санкцій № від 06 грудня 2018 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_4 ) до Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, код 39459195) про визнання протиправним та скасування рішення № від 06.12.2018 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Житомирській області № від 06.12.2018 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Стягнути на користь Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (код НОМЕР_4 ) понесені нею судові витрати в сумі 1921 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області (код 39459195) .

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-296 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов

Повне судове рішення складене 01 березня 2019 року