Справа № 725/6211/18
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/6211/18

Головуючий у 1-й інстанції: Галичанський О.І.

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

26 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці ДФС України на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 22 січня 2019 року (рішення прийнято у м. Чернівці, дату складання повного тексту рішення та час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці ДФС України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із вищевказаною позовною заявою, в якій стверджує, що 12 жовтня 2018 року, заступником начальника Чернівецької митниці ДФС - начальником управління протидії митним порушенням та міжнародної взаємодії Жижияном І.Є. винесена постанова у справі про порушення митних правил № 1331/40800/18, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1117088,07 (один мільйон сто сімнадцять тисяч вісімдесят вісім ) грн. 07 коп.

2. Вказує, що на думку митниці він незаконно ввіз на митну територію України транспортний засіб марки авто «Lexus NX200T», зареєстрований у Республіці Білорусь, н.з. НОМЕР_1, в режимі «тимчасового ввезення». Маючи статус «резидента», для перетину митного кордону надав паспортний документ громадянина Російської Федерації з метою ухилення від зобов'язання забезпечення сплати митних платежів шляхом застосування заходів гарантування щодо даного транспортного засобу, тобто надав документ зі статусом «нерезидент».

3. Вважає постанову митного органу незаконною, оскільки він перетинав кордон України як громадянин Росії, тому на його думку, у відносинах з Україною виступав "нерезидентом", а отже, був наділений правами та обов'язками "нерезидента".

4. Перетинаючи кордон, він дотримувалася усіх митних формальностей, надав правдиві відомості, автомобіль був ввезений у режимі "тимчасового ввезення", тому, у нього не було умислу на ухилення від сплати будь-яких платежів.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. 22 січня 2019 року рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці позовні вимоги задоволено частково.

6. Скасовано постанову Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України від 12 жовтня 2018 року у справі про порушення митних правил № 1331/40800/18 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та повернуто справу на новий розгляд до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

7. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Чернівецька митниця ДФС України подало апеляційну скаргу.

8. Апелянт зазначив, що позивачем порушено вимоги ст.485 МК України при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу іноземної реєстрації. Надаючи паспорт громадянина Росії, ОСОБА_2 вчинив зазначені дії з метою ухилення від сплати митних платежів, які підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

9. Крім цього, апелянт зазначив, що інформація щодо митної вартості транспортного засобу може бути визначена лише з технічних паспортів транспортних засобів, документів, що містять відомості про вартість, а також шляхом проведення огляду транспортного засобу із визначенням технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

10. Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395(Методика) вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35).

11. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс - листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

12. З врахуванням викладеного апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

13. Судом встановлено, що 10.05.2018 року о 23 год. 50 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» в'їхав автомобіль марки «Lexus NX200T», країна реєстрації Білорусь, державний номер НОМЕР_1, під керуванням громадянина України ОСОБА_2, який прямував з Румунії до України в приватних справах.

14. Вказаний громадянин до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору».

15. До митного контролю громадянин ОСОБА_2 подав закордонний паспорт гр. Російської Федерації НОМЕР_2, виданий 24.02.2016 року посольством Росії в Україні, свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу .

16. Під час митного контролю ОСОБА_2 подав закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_3, виданий 22.03.2018 на його ім'я .

17. Таким чином на думку митниці, вищезазначені дії громадянина України ОСОБА_2 мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, тобто дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

18. Згідно поданого до митного контролю паспорта громадянина Росії ОСОБА_2, НОМЕР_2, виданого 24.02.2016 року посольством Росії в Україні та виданого закордонного паспорта громадянина України НОМЕР_3, виданого 22.03.2018 на ім'я ОСОБА_2 і є однією і тією ж особою.

19. Позивач також підтвердив, що вищевказані паспортні документи належать йому.

20. Маючи статус "резидента", для перетину митного кордону на транспортному засобі автомобілі марки «Lexus NX200T», країна реєстрації Білорусь, державний номер НОМЕР_1, позивач використав паспортний документ Росії.

21. Таким чином, під час переміщення вищевказаного транспортного засобу через митний кордон України позивач надав документ, який є підставою для несплати митних платежів при ввезенні транспортних засобів особистого користування, маючи статус резидента.

22. Постановою у справі про порушення митних правил від 12.10.2018 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, а саме у розмірі 1 117 088 грн.07 коп.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

23. Позивач вважає постанову митного органу незаконною, оскільки він перетинав кордон України як громадянин Росії, тому на його думку, у відносинах з Україною виступав "нерезидентом", а отже, був наділений правами та обов'язками "нерезидента".

24. Перетинаючи кордон, він дотримувалася усіх митних формальностей, надав правдиві відомості, автомобіль був ввезений у режимі "тимчасового ввезення", тому у нього не було умислу на ухилення від сплати будь-яких платежів.

25. Крім того, на його думку, митним органом не надано належних доказів на підтвердження вартості автомобіля, а службова записка, на яку посилається відповідач, не може бути належним доказом, адже визначена у записці вартість автомобіля встановлена не експертом-товарознавцем, а працівником митниці.

26. Апелянт зазначив, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України повністю встановлена та доведена. Незважаючи на те, що при перетині митного кордону позивач надав паспорт громадянина Росії, у відносинах з Україною він продовжував діяти як громадянин України, а отже, був зобов'язаний сплатити необхідні платежі.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

27. Статтею 485 Митного кодексу України (МК України) визначено, що особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги. Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Тобто, з об'єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема: діяння, спрямоване ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів, та причинний зв'язок між діянням та наслідками.

28. Згідно з п. 1 ст. 377 МК України товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

29. Згідно з ч. 3 ст. 380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

30. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 292 МК України митні платежі не сплачуються у разі якщо, при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України не передбачає сплату митних платежів, на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

31. Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 4 МК України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

32. Пунктом 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III визначено, що якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

33. Положеннями Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 № 3857-XII, п. 17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 №185, а також п. 5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201 встановлено, що документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання" або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

34. Пунктом 1 ч. 1 ст. 50 МК України визначено, що для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

35. Згідно з ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

36. Основоположним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом у розумінні Митного кодексу України є її постійне місце проживання, а не її громадянство, оскільки нерезидентом може бути, зокрема, як громадянин України, так і громадянин іншої держави.

37. Для того щоб особа вважалася нерезидентом вона повинна відповідати певним критеріям характерним для нерезидентів України, а саме мати статус (бути) іноземця чи особи без громадянства або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.

38. Згідно з матеріалів справи, позивачем не надано суду жодних належних доказів, які підтверджують факт постійного проживання за кордоном.

39. Відповідно до листа управління ДМС України в Чернівецькій області позивач ОСОБА_2 є зареєстрованим за місцем проживання: АДРЕСА_1 за паспортом громадянина України НОМЕР_4.

40. ОСОБА_8 має паспорт громадянина України та паспорт громадянина Росії. Постійним місцем проживання останнього є АДРЕСА_1. Згідно відомостей, наданих Державною міграційною службою України в Чернівецькій області, позивач з питання про отримання дозволу на виїзд на постійне місце проживання з України не звертався.

41. Таким чином, враховуючи те, що у позивача станом на 10.05.2018 року наявний був як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Росії, та він мав постійне місце проживання на території України, а тому у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

42. Отже, відсутність у позивача документів, які підтверджують його постійне місце проживання на території Росії, позивач являється резидентом і зобов'язаний дотримуватися митних правил, встановлених для громадян (резидентів) України та у даному випадку при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу повинен сплатити усі необхідні митні платежі.

43. За таких обставин, при наявності паспортів двох держав - України та Росії, громадянин України (резидент) ОСОБА_2 свідомо подав саме паспорт громадянина Росії як підставу для тимчасового ввезення автомобіля без сплати митних платежів. Саме на ухилення від сплати обов'язкових платежів були спрямовані дії позивача, що підтверджує наявність в його діях умислу на вчинення правопорушення, склад якого передбачений ст. 485 МК України і це спростовує висновок суду першої інстанції.

44. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі №751/7809/16-а.

45. Пунктом 1 ч. 1 ст. 50 МК України визначено, що для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

46. Згідно з ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

47. Інформація, щодо митної вартості транспортного засобу може бути визначена лише з технічних паспортів транспортних засобів, документів, що містять відомості про вартість, а також шляхом проведення огляду транспортного засобу із визначенням технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

48. Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395(Методика) вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35).

49. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

50. Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що апелянтом дотримано порядок притягнення позивача до відповідальності та правомірно визнано її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1117088,17 грн.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

51. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

52. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

53. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

54. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

55. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

56. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які є підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України слід задовольнити повністю, а рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернівецької митниці ДФС України задовольнити повністю.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 22 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці ДФС України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 лютого 2019 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.