Справа № 1140/2421/18
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 1140/2421/18
(суддя Хилько Л.І. м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у справі №1140/2421/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Кіровоградській області про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 03 вересня 2018 року звернувся до суду з позовом до Управління Держпраці у Кіровоградській області згідно з яким, просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу №КР1493/43/АВ/ТД-ФС від 01.08.2018 року у розмірі 223380,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем було порушено вимоги ст. 24 КЗпПУ, оскільки ним було допущено двох працівників до роботи без укладення трудового договору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що у відповідача були відсутні підстави для здійснення інспекційного відвідування позивача, відповідачем був порушений порядок призначення інспекційного відвідування позивача, матеріали справи не містять доказів які б свідчили про використання позивачем найманої праці без укладення трудового договору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 03.07.2018 року управлінням Держпраці у Кіровоградській області видано наказ №817 про проведення інспекційного відвідування, на підставі Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 та вищевказаного листа ГУ ДФС у Кіровоградській області від 03.05.2018 року №4357/10/11-28-13-01-18, яким наказано провести інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю у ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) в термін з 06.07.2018 року по 09.07.2018 року у зв'язку із наявністю інформації передбаченої пп. 3 п. 5 Порядку №295 (а.с.13).

На підставі вказаного наказу видано відповідне направлення на проведення інспекційного відвідування №817/02.13 від 03.07.2018 року (а.с.14).

Судом встановлено, що з 09.07.2018 року інспектором праці ОСОБА_2, у присутності ФОП ОСОБА_1, дільничного інспектора Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_3, водія Долинської філії Кіровоградського обласного центру зайнятості ОСОБА_4 здійснено інспекційне відвідування підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 у власності якого перебуває станція технічного обслуговування розташована за адресою: АДРЕСА_1) за наслідками якої складено акт інспекційного відвідування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №КР1493/43/АВ (т.1 а.с.15-19).

Перевіркою встановлено, що позивачем порушуються вимоги статті 24 КЗпП України щодо укладання трудового договору. Так, укладання трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

На підставі відповідної службової записки, 09.07.2018 року управлінням Держпраці у Кіровоградській області винесено позивачу припис за №КР-1493/43/АВ/П, яким приписано позивачу усунути вказані порушення вимог статті 24 Кодексу законів про працю України щодо укладення трудового договору та його умов в строк до 09.08.2018 року (а.с.20-21).

18.07.2018 заступником начальника Харченко О.В. прийнято рішення розглянути справу про накладення штрафу згідно з абз.2 ч.2 ст.265 КЗпПУ на ФОП ОСОБА_1 01.08.2018 о 10:00 (а.с.22).

23.07.2018 року заступником начальника Управління направлено ФОП ОСОБА_1 поштовим зв'язком повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу (а.с.85), що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Розгляд справи про застосування фінансових санкцій в порядку ст. 265 КЗпП України проведено 01.08.2018 року за участю суб'єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1

01.08.2018 року заступником начальника Управління Держпраці у Кіровоградській області Харченко О.В. роз'яснено його права і обов'язки, що підтверджено його підписом на пам'яткі, заслухано останнього, за результатами розгляду справи прийнято постанову про накладення штрафу на підставі абз. 2 ч. 2 ст.265 КЗпП України (порушення вимог ст. 24 КЗпП України відносно двох працівників) на ФОП ОСОБА_1 в розмірі 223 380,00 грн. (а.с.23).

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 КУпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Отже, встановлений контролюючим органом факт допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) є правовою підставою для застосування до роботодавця штрафних санкцій.

Під час інспекційного відвідування 09.07.2018 року на території станції технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 яка належить ФОП ОСОБА_1 було виявлено двох працівників, які знаходився на території станції технічного обслуговування та виконували слюсарні роботи по ремонту автомобілів (а.с.16).

З акту інспекційного відвідування вбачається, що ФОП ОСОБА_1 було пред'явлено посвідчення інспектора праці №43 та вручено копію направлення на проведення інспекційного відвідування від 03.07.2018р. №817/02.13. ФОП ОСОБА_1 отримав направлення та поставив підпис про його отримання, зазначивши, що перешкод в проведені інспекційного відвідування він чинити не буде, надавши при цьому усне пояснення, що наймані працівники в нього не працюють. Під час спілкування з підприємцем з території станції технічного обслуговування, при свідках втік один працівник в робочій формі та з ключами в руках.

Другий працівник представився ОСОБА_6 та надав пояснення, що він зайшов до кума по ключі та гайки на СТО. Надати інші пояснення чому він ремонтує автомобіль на СТО в робочій формі та руками в мазуті він відмовився.

Пояснення ОСОБА_7 зафіксовано у письмовій формі та ним підписано особисто (а.с.19).

Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки дільничний інспектор Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області майор поліції - ОСОБА_3 та водій Долинської філії Кіровоградського обласного центру зайнятості ОСОБА_4 (а.с.246-249), повідомили суду, що прибувши до станції технічного обслуговування розташованої за адресою: АДРЕСА_1 яка належить ФОП ОСОБА_1 для сприяння у здійснення інспекційного відвідування посадових осіб відповідача, побачили транспортний засіб з відкритим капотом, та біля нього двоє чоловіків у робочому одязі. Один з двох чоловіків, як зазначили свідки, побачивши перевіряючих, одразу пішов, тримаючи в руках предмет, схожий на запасну частину. Обидва свідки повідомили, що візуально було враження, що проводиться ремонт автомобіля.

Свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що на момент перевірки на станції технічного обслуговування по АДРЕСА_1, він зайшов до свого кума: ОСОБА_1 по ключі та гайки і болти.

З обставин викладених в акті перевірки та пояснень наданих свідками суду першої інстанції можна зробити висновок про те, що позивач, як фізична особа-підприємець, якого основним видом діяльності за КВЕД, серед інших є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів допустив до роботи а саме ремонту автомобіля двох осіб без оформлення документів.

Враховуючи те, що саме факт допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору є правовою підставою для застосування до роботодавця штрафних санкцій та враховуючи встановлені обставини зазначені в акті перевірки щодо допуску двох осіб до роботи а саме ремонту автомобіля, суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність у діях позивача порушення трудового законодавства, відповідальність за яке передбачена абзацом 2 частини 2 статті 265 КУпП України.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача про те, що у відповідача були відсутні підстави для здійснення інспекційного відвідування позивача та відповідачем був порушений порядок призначення інспекційного відвідування позивача, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості і торгівлі (далі - Конвенція), ратифікованою Законом України "Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості і торгівлі" від 08.09.2014 року № 1985-ІV інспектори праці можуть на свій розсуд вирішити питання щодо того, чи слід робити попередження або давати пораду замість того, щоб порушувати або рекомендувати порушити переслідування.

Частина 1 статті 9 Конституції України встановлює, що "Чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" у разі розбіжності правил міжнародного договору України з правилами внутрішнього законодавства України слід застосовувати правила міжнародного договору.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у справі №1140/2421/18 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 27 лютого 2019 року.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко

суддя А.В. Суховаров