Справа № 462/5018/18
Суддя: Румілова Н. М.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/5018/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року м.Львів

суддя Залізничного районного суду м. Львова Румілова Н.М. при секретарі Шиманська Я.І., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Чернявської В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 15.08.2018 звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови серії ГО № 396612 від 02.08.2018 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.182 КУпАП. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02.08.2018 року інспектором взводу № 1 роти 2 батальону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Зджанською І.М. була винесена постанова ГО № 396612 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 . Оскільки, як зазначає позивач, даного адміністративного правопорушення не вчиняв, вказаних у постанові правил дотримання тиші не порушував, вважає прийняту постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим, звернувся до суду із позовом, який просить задовольнити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 20 серпня 2018 року відкрито провадження по справі та вирішено розглянути адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, та розгляд справи призначено на 14:00 год. 19.10.2018 року про що належним чином повідомлено учасників судового процесу та роз`яснено їх права у відповідності по положень КАС України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що 02 серпня 2018 року ОСОБА_1 разом з друзями біля 00 години 15 хвилин пили каву біля закладу громадського харчування по вул. С. Петлюри. Близько 00 години 30 хв. біля них зупинився поліцейський автомобіль, з якого вийшли двоє поліцейських та покликали до себе. Коли позивач з товаришами підійшли, поліцейські звинуватили їх у порушенні тиші в нічний час, на що вони відповіли, що їхні претензії безпідставні, оскільки гучного співу не було, ніхто не викрикував, та вони не мали при собі жодної апаратури. В подальшому, у зв`язку з відсутністю в ОСОБА_1 при собі документів підтверджуючих його особу, поліцейські затримали останнього і на патрульній машині привезли у відділення поліції на вул. Чернівецькій у м.Львові. Протримавши позивача майже 3 години, близько 03 години 40 хвилин інспектором, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення за порушення ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладено штраф у розмірі 279 грн.

Представник позивача адвокат Чернявська В.М., підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та розгляд справи попереджений належним чином.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено судом, 02.08.2018 року інспектором взводу № 1 роти 2 батальону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Зджанською І.М. була винесена постанова ГО № 396612 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , згідно якої, 02.08.2018 року близько 01.00 год. по вул. С.Петлюри у м. Львові гр. ОСОБА_1 порушував тишу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 182 КУпАП./а.с.5/

В постанові ГО № 396612 від 02.08.2018 року не зазначено якими саме діями ОСОБА_1 порушив тишу.

Згідно положень ст. 62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, слід зазначити, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було встановлено доказів тих обставин, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Ч. 1 ст. 182 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Видом дій, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, згідно ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», є гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави..

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

П.1 ст.72 КАС України вказано, що Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ч.5 цієї ж статті гласить, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Відповідно до ч. 3. п.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови не знаходять свого правового підґрунтя, відповідач не скористався роз`ясненим йому судом правом передбаченим ст. 162 КАС України, у судове засідання для дачі пояснень щодо заявлених вимог явку свого представника не забезпечив, беручи до уваги роз`яснення відповідачу норм передбачених ч.4 ст. 159 КАС України, суд приходить до переконань про підставність заявлених позовних вимог, у зв`язку із чим постанова ГО № 396612 від 02.08.2018 року підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 245 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову ГО № 396612 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 182 КУпАП від 02.08.2018 року, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25.02.2019 року.

Суддя: Н.М.Румілова