Справа № 826/1977/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 лютого 2019 року № 826/1977/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом Державної служби геології на надр України

до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП

№55537404 від 15.01.2018 р.

ВСТАНОВИВ:

Державна служба геології та надр України (далі-позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі-відповідач) в якій просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.01.2018 №55537404.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Департаментом Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України протиправно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавчий лист містить невірну дату набрання законної сили, а також посилається на те, що стягувачем за даним листом не надано повного пакету документів для отримання спеціального дозволу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 травня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач відзиву на позов у встановлений судом строк не подав.

Згідно частини п'ятої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2016 року в адміністративній справі №826/18344/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ангро Інвест» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, - позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року скасовано Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року в частині задоволення позовних вимог щодо зобов'язання Державної служби геології та надр України видати товариству з обмеженою відповідальністю "Ангро Інвест" спеціальні дозволи на користування надрами без проведення аукціону з метою геологічного вивчення, в тому числі, дослідно-промислової розробки родовищ вуглеводнів, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка нафти і газу) на підставі того, що позивач є орендарем цілісно-майнового комплексу на: Жарківській площі на 20 років, що розташована на території Новосанжарського і Кобеляцького районах Полтавської області України; Андріївській площі на 20 років, що розташована на території Машівського району Полтавської області України; Дубрівській площі на 20 років, що розташована на території Миргородського району Полтавської області України; Свистунківсько-Червонолуцькій площі на 20 років, що розташована на території Гадяцького та Лохвицького районах Полтавської області України. У задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено.

Зобов'язано Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Ангро Інвест" від 30.03.2016 на отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону.

З урахуванням додаткової постанови Вищого адміністративного суду України від 03.08.2017 року судом вирішено наступне:

Залишити без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року в частині визнання протиправними рішення Державної служби геології та надр України про відмову у видачі ТОВ "Ангро Інвест" спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ вуглеводнів, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка нафти і газу) на Жарківській площі на 20 років, що розташована на території Новосанжарського і Кобеляцького районах Полтавської області України; Андріївській площі на 20 років, що розташована на території Машівського району Полтавської області України; Дубрівській площі на 20 років, що розташована на території Миргородського району Полтавської області України; Свистунківсько-Червонолуцькій площі на 20 років, що розташована на території Гадяцького та Лохвицького районах Полтавської області України.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року в частині позовних вимог про зобов'язання Державної служби геології та надр України видати товариству з обмеженою відповідальністю "Ангро Інвест" спеціальний дозвіл на користування надрами без проведення аукціону з метою геологічного вивчення, в тому числі, дослідно-промислової розробки родовищ вуглеводнів, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка нафти і газу) на підставі того, що позивач є орендарем цілісно-майнового комплексу на Свистунківсько-Червонолуцькій площі на 20 років, що розташована на території Гадяцького та Лохвицького районах Полтавської області України - визнати такою, що втратила законну силу та закрити провадження у цій частині.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року в частині скасування постанови Окружного адміністративного суду м.Києві від 21 грудня 2016 року про задоволення позовних вимог щодо зобов'язання Державної служби геології та надр України видати товариству з обмеженою відповідальністю "Ангро Інвест" спеціальні дозволи на користування надрами без проведення аукціону з метою геологічного вивчення, в тому числі, дослідно-промислової розробки родовищ вуглеводнів, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка нафти і газу) на підставі того, що позивач є орендарем цілісно-майнового комплексу на: Жарківській площі на 20 років, що розташована на території Новосанжарського і Кобеляцького районах Полтавської області України; Андріївській площі на 20 років, що розташована на території Машівського району Полтавської області України Дубрівській площі на 20 років, що розташована на території Миргородського району Полтавської області України та відмови у задоволенні вищевказаних позовних вимог, зобов'язання Державної служби геології та надр України повторно розглянути заяви ТОВ "Ангро Інвест" від 30.03.2016 року на отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону - залишити без змін.

На виконання зобов'язальної частини рішення Вищим адміністративним судом видано виконавчий лист від 14.11.2017 року.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича від 15.01.2018 року відкрито виконавче провадження ВП№55537404 на виконання вказаного виконавчого листа.

Позивач, вважаючи вищевказану постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною, звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Крім того, судом також встановлено, що ухвалою Верховного суду від 22.05.2018 року внесено виправлення у виконавчий лист від 14 листопада 2017 року № 826/18344/16, виданий Вищим адміністративним судом України, у графі посади посадової особи, яка його видала, замість " О.В. Калашнікова" вказати "Олена Володимирівна Калашнікова".

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

У разі пред'явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Згідно ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Суд ознайомившись із виконавчим документом встановив, що він відповідає вимогам, визначеним ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", а тому у державного виконавця були відсутні підстави для повернення такого виконавчого документу стягувачу без виконання.

Інших підстав, які б слугували підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без виконання позивачем не зазначено.

Посилання позивача на невірне зазначення у виконавчому листі дати набрання законної сили судом не приймається з огляду на те, що частину рішення щодо якої видано виконавчий лист ухвалою Вищого адміністративного суду від 03.08.2017 року було залишено без змін.

Інших підстав, які б слугували підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без виконання позивачем не зазначено.

Суд звертає увагу, що позивач вважає постанову про відкриття провадження такою, що винесена з порушенням чинного законодавства та просить її скасувати посилаючись фактично на незгоду з судовим рішенням у справі №826/18344/16, проте не надав жодних обґрунтованих пояснень, які норми закону були порушені при винесенні постанови від 15.01.2018 року про відкриття виконавчого провадження ВП №55537404.

Отже, з огляду на встановлену дату набрання законної сили судовим рішенням №826/18344/16, та те, що станом на дату відкриття виконавчого провадження рішення суду, яке набрало законної сили не виконано, суд дійшов висновку, що вимога позивача про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, не підлягає задоволенню, оскільки станом на 15.01.2018 року у державного виконавця були законні підстави, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" для відкриття виконавчого провадження.

При цьому правомірність прийнятого судом рішення, зокрема, про зобов'язання Державної служби геології та надр України повторно розглянути заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ангро Інвест» на отримання спеціального дозволу не є предметом розгляду в даній справі.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про правомірність дій, які вчиняв державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження 15.01.2018 року ВП № 55537404.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачем судових витрат відсутні, а тому судові витрати за рахунок позивача на користь відповідачів не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 159, 243-245, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Державної служби геології та надр України (03680, м Київ, вул. Ежена Потьє, 16, ) відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко