Справа № 320/6465/18(2-а/320/159/18)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 320/6465/18(2-а/320/159/18)

головуючий суддя І інстанції -Юрланіна Т.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М. ,

суддів: Дурасової Ю.В., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.11.2018 року у справі № 320/6465/18 за позовом ОСОБА_1 до відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 21 від 27.06.2018 року.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.11.2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що він не був належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання справи про адміністративне правопорушення. Зауважено, що часткова заміна плитки на підлозі, заміна утеплювача стін, заміна внутрішньої електромережі, заміна каналізаційної труби та улаштування санвузла, заміна пластику на фасаді не є капітальним ремонтом, а лише поточним, оскільки зазначене виконувалось окремими роботами у різний час. Благоустрій прилеглої території не проводився, а проводилась часткова заміна пошкодженої тротуарної плитки.

Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, посадовими особами відповідача було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, на підставі якого було складено акт № 64/22.06.18.

За результатом проведеної перевірки, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем п. 1 ч. 1 ст. 34, ч. 7 ст. 34 та ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме під час перевірки об'єкта «Торговельний павільйон», за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гризодубової, 37/26 виявлено факт проведення самочинних будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням чинного законодавства.

З огляду на вказане правопорушення, відповідачем також було складено протокол про адміністративне правопорушення від 22.06.2018 року.

27.06.2018 року відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Мелітопольської міської ради було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення № 21, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500.00 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, шо оскаржувана постанова була прийнята відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), об'єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.

Приписами п. 5 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що замовник наділяється правом на проведення будівельних робіт після подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт. Проведення будівельних робіт без подання зазначеного повідомлення є адміністративним правопорушення, за вчинення якого на особу може бути накладено штраф.

При цьому, відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Приписами ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до відповідальності, зокрема, з попереднім її повідомленням про дату, час та місце розгляду справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 22.06.2018 року, розгляд справи про адміністративне правопорушення був призначений на 27.06.2018 року о 10:00. Позивач від підпису протоколу відмовився (а.с.44).

Вказаний протокол був направлений на адресу позивача 23.06.2018 року.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, конверт з протоколом про адміністративне правопорушення був повернутий на адресу відповідача з позначкою «за не запитом» та отриманий останнім 25.07.2018 року.

Також, згідно листа Центру поштового зв'язку № 4 м. Мелітополь, рекомендований лист з рекомендованим повідомленням про вручення, № 660, відправлений з м. Мелітополь-12 на ім'я ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1 надійшов 25.06.2018 року до відділення поштового зв'язку Мелітополь-19, доставлявся 25.06.2018 року - «адресата немає вдома», повідомлення про надходження листа виписувалися 25.06.2018 року та 29.06.2018 року. Лист був повернутий 25.07.2018 року за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання.

В свою чергу, оскаржувана постанова від 27.06.2018 року № 21 була прийнята начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Коротковим О.С. за відсутності позивача.

Суд апеляційної інстанції зазначає і, на що не звернув увагу суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову, що положеннями статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено обов'язкову умову розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи або якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В даному випадку, станом на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у відповідача були відсутні докази щодо обізнаності позивача стосовно дати, часу та місця її розгляду, що в свою чергу мало наслідком позбавлення останнього права на участь в розгляді справи та надання пояснень по суті справи і, як наслідок здійснення належного розгляду справи.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідач не діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством, що свідчить про наявність правових підстав для її скасування.

Поряд з вказаним, з адміністративного позову вбачається, що позивач також просив визнати протиправними дії відповідача по прийняттю оскаржуваної постанови.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено, а відповідно визнанням протиправним та скасуванням рішення суб'єкта владних повноважень у справі фактично охоплюються і вимоги щодо визнання протиправними дій по складанню оскаржуваної постанови, тому як при прийнятті зазначеного рішення, останнім надається відповідна правова оцінка, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відтак, виходячи з зазначених правових приписів, у разі визнання протиправною постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, належним способом захисту прав позивача є скасування такої постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, шляхом визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення. В задоволенні решти позову слід відмовити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.11.2018 року у справі № 320/6465/18 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 21 від 27.06.2018 року.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя Ю.В. Дурасова

суддя В.Є. Чередниченко