Справа № 1140/3295/18
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року м. Кропивницький Справа № 1140/3295/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Сагуна А.В.;

за участю секретаря судового засідання - Гуріної І.С.;

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Монатко В.О.

розглянувши у судовому засіданні в місті Кропивницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № КР2933/391/АВ/ТД-ФС від 21.11.2018 року у розмірі 111690,00 грн.

В обґрунтування вимог представником позивача зазначено, що позивач не вчиняв порушень вимог законодавства про працю, а саме, ОСОБА_4 не працює у позивача, є його дружиною та принесла йому обід до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Також, позивач зазначив, що відповідно до пояснень ОСОБА_4 від 05.11.2018 в графі «Працюю у» зазначено: «Стажуюсь з 05.11.2018 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» . Це означає, що позивач мав намір працевлаштувати ОСОБА_4, тому вона приходила іноді і дивилась як здійснюється торгівля. А термін стажування малось на увазі - перебування поряд із продавцем магазину, а не виконання функцій продавця.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що оскаржувана постанова винесена в межах повноважень та у зв'язку з виявленими порушеннями трудового законодавства, а саме під час інспекційного відвідування, було виявлено роботу одного працівника, ОСОБА_4, яка виконувала роботу продавця в магазині позивача без оформлення трудових відносин (а.с. 32-35).

В судовому засіданні, свідок ОСОБА_5 пояснила, що працює в Управлінні Держпраці у Кіровоградській області на посаді головного державного інспектора. Під час інспекційного відвідування за прилавком магазину знаходилась ОСОБА_4, яка здійснювала реалізацію товару.

Доводи позивача, що він надав пояснення під диктовку не відповідають дійсності, оскільки ним були надані пояснення у її кабінеті наступного дня.

В судовому засіданні, позивач пояснив, що не допускав до роботи свою дружину ОСОБА_4. В день проведення перевірки вона приносила йому обід до магазину. Оскільки йому було необхідно виконати роботи, біля магазину, з прибирання сміття то поросив дружину приглянути за товаром. Майже одразу зайшов до магазину після того, як зайшли перевіряючі.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що працює в Управлінні Держпраці у Кіровоградській області на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, раніше працювала в райлікарні, а тому завжди бачила в магазині за прилавком жінку, а не чоловіка. Як зовуть жінка, яка здійснювала торгівлю вона не знає.

В судовому засіданні, свідок ОСОБА_4 пояснила, що є дружиною позивача та майже щодня приносить йому обід та приглядає за магазином «ІНФОРМАЦІЯ_1» на час коли він виходить для розвантаження товару, перевірки урн. Під час проведення перевірки підписала пояснення яке написав чоловік. В магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» не працювала та не працює.

Позивач та його представник, в судовому засіданні, просили задовольнити позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та пояснень наданих позивачем. Також, в судовому засіданні позивач зазначив, що саме він написав пояснення, а підписала його дружина ОСОБА_4.

Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву з урахуванням наданих пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

На підставі наказу Управління Держпраці у Кіровоградській області від 05.11.2018 №1549 та направлення на проведення перевірки від 05.11.2018 №1549/02.9, враховуючи службову записку ОСОБА_6 з інформацією про порушення законодавства про працю від 05.11.2018, головним державним інспектором Управління Держпраці у Кіровоградській області Махно Н.В., за участю ОСОБА_7 проведено інспекційне відвідування в фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_1 з 05.11.2018 по 06.11.2018 з питань трудового договору та дотримання його умов (а.с. 36-38). Направлення отримав ФОП ОСОБА_1 під підпис 05.11.2018 (а.с. 38).

За результатами інспекційного відвідування складено акт №КР2933/391/АВ від 06.11.2018. В акті зафіксовано порушення ст. 24 та 21 КЗпП України (а.с. 39-41).

Так, згідно акт №КР2933/391/АВ під час інспекційного відвідування 05.11.2018 о 14:36 год. за фактичним місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» (АДРЕСА_1, біля Кіровоградської центральної районної лікарні) за прилавком виконувала роботу продавця ОСОБА_4, а саме здійснювала продаж продовольчих товарів, що було зафіксовано засобом фототехніки.

05.11.2018 ФОП ОСОБА_1, запропоновано надати документи, які б підтверджували оформлення трудових відносин з ОСОБА_4, які ним не надані. ФОП ОСОБА_1 05.11.2018 в усній формі повідомив, що у нього наймані працівники відсутні, а продавець ОСОБА_4 знаходиться на стажуванні.

06.11.2018 ФОП ОСОБА_1 надано договір нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл Кіровоградського району від 01.11.2013 б/н, картку обліку об'єкта, витяг з реєстру платників Єдиного податку від 12.05.2014 №14010, паспортні дані та ідентифікаційний код.

Відповідно до вищезазначеного договору оренди ФОП ОСОБА_1 передано в оренду частину земельної ділянки на території Кіровоградської центральної районної лікарні, загальної площею 24,0 м.кв., розташованою за адресою АДРЕСА_1. В картці обліку об'єкта зазначено, павільйон продовольчих товарів загальною площею 24,0 кв.м. знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Під час інспекційного відвідування 06.11.2018 ФОП ОСОБА_1 запропоновано надати письмові пояснення, в якому останній зазначив, що на час відсутності ФОП його підміняє дружина ОСОБА_4

Трудовий договір між ФОП та продавцем ОСОБА_4 не укладений, а фактично працівник працював та був допущений до роботи щонайменше з 05.11.2018.

Таким чином, використання неоформленої найманої праці ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_1, має місце щонайменше з 05.11.2018.

Все вищевикладене свідчить про порушення вимог ст.21 КЗпП України щодо укладання трудового договору та ст.24 КЗпП України, якою передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с. 40).

06.11.2018 інспектором праці винесено припис №КР2933/391/АВ/П ФОП ОСОБА_1, яким зобов'язано усунути порушення ст.21 та ст.24 КЗпПУ, термін виконання припису встановлено до 06.12.2018 (а.с. 50-51).

06.11.2018 головним державним інспектором складено службову записку, в якій повідомлено начальника Управління про результати інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 та необхідність прийняти рішення по даній справі (а.с. 53).

09.11.2018 заступником начальника прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу, розгляд призначено на 21.11.2018 о 10:00 год. (а.с. 54).

Розгляд справи про застосування фінансових санкцій в порядку ст.265 КЗпП України проведено першим заступником начальника 21.11.2018 року, заслухано, досліджено матеріали справи та за результатами прийнято постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області від 21.11.2018 № КР2933/391/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, накладено штраф у розмірі 111690,00 грн. (а.с. 8).

22.11.2018 позивач надав пояснення до акту, згідно яких позивач при наданні пояснень не правильно зрозумів термін «стажування» зазначений в поясненні. Так він вважав, що під цей термін підпадає те, що дружина приходила і спостерігала, як він здійснює підприємницьку діяльність, оскільки були плани по працевлаштуванню дружини. Також, пояснив, що не допускав до роботи свою дружину ОСОБА_4. Вона просто приносила йому обід. Під час перевірки він був на ганку магазину перевіряв чи не переповнені урни для сміття. На цей час попросив дружину придивись за магазином.

В поясненнях також, зазначив, що його дружина фізично не має змоги працювати на роботі, оскільки здійснює цілодобовий нагляд за своєю матір'ю-інвалідом 1 групи без обох ніг, на підтвердження чого наявна виписка з медичної карти (а.с. 55-56).

26.11.2018 відповідачем надано відповідь щодо розгляду пояснення ФОП ОСОБА_1, в яких зазначено, що під час інспекційного відвідування у присутності інспекторів праці продавець ОСОБА_4 обслуговувала покупців магазину, чинним законодавством не передбачено використання праці родичів без оформлення трудових відносин, також роз'яснено право оскаржити в судового порядку постанову про накладення штрафу (а.с. 59).

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до ст. 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) це - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідач у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всесвітню охорону трудових прав працівників (стаття 1 Кодексу законів про працю України).

За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ч. 1 ст. 23 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Використання примусової праці забороняється. Особа має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Право на працю в Україні реалізується переважно шляхом укладання трудового договору між працівником та роботодавцем.

Ч.1 ст. 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначає порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, (далі - Порядок 509).

Відповідно до п. 2 Порядку 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками. Штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Поряд з тим, суд зауважує, що відповідно до приписів Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295, основними завданнями державного нагляду є: розроблення пропозицій щодо шляхів підвищення ефективності здійснення контрольних повноважень; внесення вимоги щодо забезпечення здійснення контрольних повноважень (далі - вимога); вжиття заходів до ініціювання притягнення до відповідальності посадових осіб за порушення законодавства під час здійснення контрольних повноважень.

З огляду на викладене, штраф може бути накладений на суб'єкта господарювання за фактичний допуск працівника до виконання службових обов'язків без укладення трудового договору лише за наявності вчиненого фактично порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

Стаття 72 КАС України визначає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.73 КАС України).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_1 (а.с. 57).

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності трудових відносин між позивачем та ОСОБА_4, оскільки інспектор Управління Державної служби України з питань праці у Кіровоградській області не купував товар у ОСОБА_4 та не вчиняв жодних інших дій на підтвердження факту наявності саме трудових відносин, з визначенням характеру цих взаємовідносин та службових обов'язків ОСОБА_4

Сама фотографія ОСОБА_4 в магазині не може бути доказом неоформлених трудових відноси між нею та її чоловіком.

Також, на підтвердження того, що ОСОБА_4 не може працювати у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", надано виписку з медичної карти на підтвердження того, що вона доглядає за своєю матір'ю-інвалідом 1 групи без обох ніг (а.с. 56).

Також суд зазначає, що пояснення свідка ОСОБА_6 не можуть бути доказом по справі, оскільки їй стало відомо про здійснення торгівлі в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", жінкою де повинен здійснювати підприємницьку діяльність позивач, з чужих слів, проте вона не може назвати джерело цієї інформації, а тому вказані пояснення не можуть бути доказом у справі.

З огляду на те, що відповідачем не доведений факт наявності трудових відносин між позивачем та його дружиною ОСОБА_4, які б підлягали оформленню, а тому позивач не може бути притягнений до відповідальності за допуск працівника до роботи без укладення трудового договору.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судовий збір у розмірі 1116,90 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 243 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) до Управління Державної служби України з питань праці у Кіровоградській області (вул. Дворцова, 24, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, код ЄДРПОУ-39808965) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області від 21.11.2018 № КР2933/391/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, накладено штраф у розмірі 111690,00 грн.

Присудити на користь ОСОБА_1, судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Кіровоградській області у розмірі 1116,90 грн. (одна тисяча сто шістнадцять грн. 90 коп.).

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 та пунктом 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі - 27.02.2019.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун