Справа № 497/2223/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2019 року

Київ

справа №497/2223/16-а

адміністративне провадження №К/9901/16342/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області; далі - управління ПФУ) на постанову Болградського районного суду Одеської області від 01 березня 2017 року (суддя Раца В.А.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року (судді Потапчук В.О., Семенюк Г.В., Шеметенко Л.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ) про визнання рішень протиправними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах, -

встановив:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при ГУ ПФУ від 29 вересня 2016 року (протокол № 9) щодо відмови йому в підтвердженні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах, та рішення Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії управління ПФУ щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 17 жовтня 2016 року № 34; зобов'язати управління ПФУ призначити йому з 29 липня 2016 року пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII).

Болградський районний суд Одеської області постановою від 01 березня 2017 року позов задовольнив. Визнав протиправним та скасував рішення Комісії при ГУ ПФУ від 29 вересня 2016 року (протокол № 9) щодо відмови ОСОБА_1 у підтвердженні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах, та рішення Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії управління ПФУ щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 17 жовтня 2016 року № 34. Зобов'язав управління ПФУ призначити з 29 липня 2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до пункту «в» статті 13 Закону № 1788-XII на підставі записів в його трудовій книжці, з урахуванням записів у ній про його роботу на посаді тракториста-машиніста.

Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 23 травня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Управління ПФУ не погодилося із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і подало касаційну скаргу про їх скасування та постановлення нового рішення про відмову у задоволення позову. Зазначає, що на порушення вимог статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) суди прийняли як докази показання свідків, тоді як недопустимо підтвердження обставин, що мають підтверджуватись одними доказами, іншими доказами.

Верховний Суд переглянув судові рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги, з'ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про таке.

Суди встановили, що у зв'язку із досягненням віку 55 років ОСОБА_1 29 липня 2016 року звернувся до управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону № 1788-XII.

Позивач працював на посаді тракториста-машиніста в період часу з 1980 по 2009 роки на різних підприємствах, що підтверджено посвідченням позивача тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 та трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_2 ОСОБА_1, заповненою 10 червня 1979 року.

Факт того, що ОСОБА_1 працював у зазначений період трактористом-машиністом протягом повного року підтвердили в судовому засіданні свідки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які пояснили, що працювали разом з позивачем в колгоспі з 1980 по 2009 роки, який був трактористом, і працював круглий рік на тракторі, ненормований робочий день, а взимку, коли не було роботи на полі, він працював на тракторі на фермі та займався ремонтом тракторів.

Отже, суди встановили, що діяльність позивача на посаді машиніста-тракториста була безпосередньо пов'язана з виробництвом сільськогосподарської продукції - продукції рослинництва і тваринництва. Загальний стаж роботи позивача складає більше 25 років, в тому числі на посаді тракториста - машиніста більше 20 років, що підтверджується розрахунком стажу, проведеним управлінням ПФУ, але не зарахованим до пільгового стажу, оскільки документально не підтверджено безпосередню зайнятість ОСОБА_1 у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду.

На звернення позивача до управління ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу - машиністу, Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії, рішенням від 17 жовтня 2016 року № 34 відмовила ОСОБА_1 призначити пенсію за віком через брак необхідного пільгового стажу як тракториста-машиніста. Коли ухвалювала це рішення посилалася на положення відповідного чинного законодавства про пенсійне забезпечення.

Відповідно до пункту «в» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Суди попередніх інстанцій встановили, що записи в трудовій книжці ОСОБА_1 щодо відомостей про роботу, кількість відроблених людино-днів на рік, встановлений мінімум трудоднів, відомості про нараховану заробітну плату внесені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58.

Отже, суди попередніх інстанції дійшли слушного висновку про наявність у позивача стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Доводи касаційної скарги не містять належних та об'єктивно обумовлених міркувань, які б спростовували наведені висновки суду першої та апеляційної інстанцій.

У ній також не наведено інших аргументів, які б не були предметом перевірки судів та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишити без задоволення, а постанову Болградського районного суду Одеської області від 01 березня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко