Справа № 804/182/715/17
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 лютого 2019 року Справа №804/182/715/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді при секретарі за участю: представника позивача Юхно І.В. Гончаровій В.Г. Довгаля С.В.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Логвиненко Тетяни Миколаївни, треті особи: публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», Публічне акціонерне товариства «ДельтаБанк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконними дій та скасування звіту, -

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовними вимогами до державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Логвиненко Тетяни Миколаївни, третя особа: публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про визнання незаконними дій державного виконавця щодо проведення оцінки автомобіля Mazda3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 належного ОСОБА_4 та скасування звіту фізичної особи-підприємця суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_6 №1811/16 від 18 листопада 2016 року про оцінку майна, а саме автомобіля Mazda3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2017 року провадження у справі було відкрито.

09 лютого 2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області вжито заходів забезпечення у вигляді зупинення до розгляду адміністративної справи по суті за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Логвиненко Тетяни Миколаївни державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про визнання незаконною дію державного виконавця передачу та реалізацію автомобіля Mazda3, 2006 року випуску, VIN - НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року залучено до участі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариства «ДельтаБанк».

19 січня 2018 року ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі в якості третьої особи.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2018 року задоволено заяву про відвід судді Рунчевої О.В.

13 березня 2018 року ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області задоволено заяву про самовідвід судді Рабокової В.В.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року у справі №182/715/17 (провадження №2-а/0182/60/2018) адміністративний позов ОСОБА_4 до державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Логвиненко Тетяни Миколаївни, треті особи: публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», Публічне акціонерне товариства «ДельтаБанк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконними дій передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

25 квітня 2018 року матеріали адміністративної справи №182/715/17 (провадження №2-а/0182/60/2018) надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 квітня 2018 року передані на розгляд головуючому судді Юхно І.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року адміністративну справі №804/175/715/17 прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження суддею Юхно І.В. одноособово з урахуванням положень статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України у підготовчому судовому засіданні 02 травня 2018 року о 13:15 год. (а.с.211-212).

02 травня 2018 року від адвоката Онищенко Семена Валерійовича надійшла заява, відповідно до якої з 22 лютого 2018 року інтереси позивача представляє інший адвокат, у зв'язку з чим судом підготовче судове засідання у справі було відкладено до 04 травня 2018 року о 13 год.15 год.

04 травня 2018 року у зв'язку з перебуванням головуючого судді Юхно І.В. на лікарняному адміністративна справа №804/182/715/17 знята з розгляду на призначена на 14 травня 2018 року о 13 год. 15 хв.

14 травня 2018 року у зв'язку з відсутністю відомостей про вручення позивачу повідомлення про дату, час і місце судового засідання судом розгляд справи було відкладено до 01 червня 2018 року об 11 год. 00 хв.

24 травня 2018 року від Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов запит від 23 травня 2018 року про направлення адміністративної справи №182/715/17 (2-а/0182/60/2018) для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року провадження в адміністративній справі №804/182/715/17 зупинено до набрання законної сили ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року у справі №182/715/17 (провадження №2-а/0182/60/2018) про передачу за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Логвиненко Тетяни Миколаївни, треті особи: публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», Публічне акціонерне товариства «ДельтаБанк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконними дій.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 р. по справі №182/717/15 (2-а/0182/60/2018).

03 жовтня 2018 року розпочав роботу Третій апеляційний адміністративний суд і справи, які перебували в провадженні Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, були передані на розгляду до Третього апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.10.2018 року адміністративну справу №182/717/15 (2-а/0182/60/2018) прийнято до свого провадження та призначено апеляційний розгляд справи у судовому засіданні 26.11.2018 року о 16:00 год.

10 грудня 2018 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 р. в адміністративній справі №182/717/15 - без змін.

Матеріали адміністративної справи №804/182/715/17 надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та 05 лютого 2019 року передані головуючому судді Юхно І.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року поновлено провадження в адміністративній справі №804/182/715/17 та призначено підготовче судове засідання у справі 12.02.2019 року об 11:00 год.

11 лютого 2019 року засобами телекомунікаційного зв'язку на офіційну електронну адресу суду від адвоката позивача Довгаля С.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з його участю в якості представника потерпілого 12.02.2019 року о 14:30 у судовому засіданні Дніпровського районного суду м. Києва.

12 лютого 2019 року засобами телекомунікаційного зв'язку на офіційну електронну адресу суду від адвоката позивача Онищенка С.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятість в судовому засіданні у Дніпропетровському апеляційному суді.

У підготовче судове засідання 12 лютого 2019 року сторони не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, відповідач та треті особи про причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 року витребувано від Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області додаткові докази у справі.

15 лютого 2019 року засобами телекомунікаційного зв'язку на офіційну електронну адресу суду та 21 лютого 2019 року засобами поштового зв'язку від Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до суду надійшли клопотання про розгляд справи, призначеної 27.02.2019 року, без участі представника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у якому заявник просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, а також належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження АСВП 15380521.

У підготовче судове засідання 27 лютого 2019 року відповідач та треті особи не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, треті особи про причини неявки суду не повідомили.

Представник позивача - адвокат Довгаль С.В. 27 лютого 2019 року в підготовчому судовому засіданні зазначив, що підтримує позовні вимоги в первісній редакції, зміни та доповнення позовних вимог у нього відсутні, суб'єктний склад сторін, на думку представника позивача, залишається незмінним.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без руху, суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту 10 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Положеннями частини тринадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій (частина 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів справи вбачається, що в своєму адміністративному позові від 08.02.2017 року ОСОБА_4 було вказано, 16 грудня 2016 року нею було отримано від Нікопольського міськрайонного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Висновок про ринкову вартість майна від 18.11.2016 року (автомобіля Mazda-3 2006 року випуску в сумі 166 500 грн.). Проте в якому виконавчому провадженні зазначений висновок був складений позивачеві не відомо, оскільки жодних інших документів виконавчого провадження вона ніколи не отримувала.

26.12.2016 року, в межах строків оскарження, ОСОБА_4 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпра з позовною заявою про визнання недійсним Звіту про оцінку майна. А 08.02.2017 року з реєстру судових рішень вона випадково дізналась про існування Ухвали Індустріального районного суду м. Дніпра про відмову у відкритті провадження за її позовом.

Також позивачем було зазначено, що нещодавно їй стало відомо, що цей звіт було складено державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Логвиненко Т.М. у виконавчому провадженні на виконання Виконавчого напису нотаріуса №794 від 15.10.2009 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 139 765,71 грн. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а саме: автомобіль: марки Mazda, модель 3, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, колір - золота перлина, шасі - НОМЕР_3.

При цьому, з наданих до матеріалів справи копій матеріалів виконавчого провадження №15380521, відкритого 19.10.2009 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Шиловим М.Г. на підставі виконавчого напису №794 від 15.10.2009 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. про стягнення з ОСОБА_4 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 139765,71 грн. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а саме: автомобіль: марки Mazda, модель 3, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, колір - золота перлина, шасі - НОМЕР_3, судом встановлено, що Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровською області ухвалою від 23.11.2009 року у справі №2-5535 за позовом ОСОБА_4 до нотаріуса Кохан Ганни Леонідівни, державного виконавця Шилова Максима Григоровича про скасування виконавчого напису нотаріуса та постанови про відкриття виконавчого провадження, акту опису та арешту майна за заявою Позивача було вжито заходів забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріусу.

Крім цього, в матеріалах виконавчого провадження №15380521 міститься заява про ознайомлення з матеріалами вказаного виконавчого провадження представника ОСОБА_4 за довіреністю Довгаля С.В. від 17.08.2011 року, а також супровідні листи про направлення на адресу ОСОБА_4 всіх постанов державного виконавця прийнятих в рамках зазначеного виконавчого провадження.

Отже, вищенаведені обставини, підтверджені доказами, які містяться у матеріалах справи, спростовують доводи позивача про її необізнаність щодо наявності відкритого виконавчого провадження №15380521 про стягнення з неї на користь АКІБ «УкрСиббанк» 139765,71 грн. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а саме: автомобіль Mazda 3, 2006 року випуску, до отримання нею Звіту про оцінку майна №1811/16 від 18.11.2016 року.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до супровідного листа від 30.11.2016 року №55861 вищезазначений висновок експерта щодо вартості арештованого майна було направлено на адресу ОСОБА_4 та отримано нею 15.12.2016 року, що підтверджується копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія якого міститься у матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, з вищевказаною позовною заявою ОСОБА_4 мала звернутись до суду в межах 10-денного строку з дня отримання зазначеного звіту про оцінку майна, тобто до 26 грудня 2018 року.

Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2018 року у справі №202/8142/16-ц (ІНФОРМАЦІЯ_1 оприлюднена 04.01.2017) було відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, третя особа Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання звіту №1811/16 від 18 листопада 2016 року про оцінку майна, а саме автомобіля Mazda 3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, складеного ФОП ОСОБА_6 - недійсним.

В той же час, суд звертає увагу, що відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність та відповідає прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, наведеній, зокрема в його рішенні «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року та інших.

Крім цього, обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» № 11681/85) Європейським судом з прав людини визначено, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

З аналізу положень чинного законодавства, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження дій, бездіяльності чи рішень суб'єктів владних повноважень в судовому порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення до суду з поважних причин.

Таким чином, позивачем не наведено об'єктивних причин, які б перешкоджали їй ознайомитись з ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2016 року у справі №202/8142/16-ц до 08.02.2017 року.

До того ж, звернення до суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, третя особа Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання недійсним звіту про оцінку майна№1811/16 від 18 листопада 2016 року, жодним чином не перешкоджало ОСОБА_4 звернутись до суду з позовною заявою про оскарження дій державного виконавця щодо проведення оцінки автомобіля позивача.

Більш того, позивачем взагалі не було надано до суду заяви про поновлення строку звернення до суду.

Вищезазначене унеможливлює з'ясування судом, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З огляду на вищезазначене, суд звертає також увагу, що позивач не надала до суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Також, згідно з положеннями частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, частиною першою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої зазначеної статті в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суд звертає увагу, що заявляючи позовну вимогу про визнання незаконними дій державного виконавця щодо проведення оцінки автомобіля Mazda3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 належного ОСОБА_4, позивачем в порушення наведених норм позивачем в адміністративному позові не було зазначено в чому саме полягають такі дії державного виконавця.

Крім цього, суд звертає увагу позивача, що статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено способи судового захисту, відповідно до частини першої якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Крі цього, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача щодо заявленої вимоги про «скасування звіту фізичної особи-підприємця суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_6 №1811/16 від 18 листопада 2016 року про оцінку майна, а саме автомобіля Mazda3, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1», суд звертає увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17 (провадження №12-18гс18), у якій зазначено наступне.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 року № 2658-III.

Згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом частини першої статті 10 і частини першої статті 11 Закону № 2658-III).

Відповідно до статті 33 Закону № 2658-III спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону № 2658-III передбачена відповідальність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна) ним своїх обов'язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону № 2658-III).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спори про визнання недійсним звіту про оцінку майна не можуть бути розглянуті й у порядку іншого (ніж господарське) судочинства.

За положеннями частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини п'ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім цього, в пункті Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Враховуючи вищевказані положення, суд звертає увагу позивача, що звіт про оцінку майна №1811/16 від 18.11.2016 року складений суб'єктом оціночної діяльності - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, а не державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Логвиненко Тетяною Миколаївною, яку позивачем визначено відповідачем у справі.

В той же час, відповідно до частини третьої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Таким чином, відповідачем у зазначеній категорії справ може бути відповідний орган державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно надати до суду уточнений адміністративний позов з уточненими позовними вимогами та суб'єктним складом правовідносин у відповідності до приписів Кодексу адміністративного судочинства України та його копії для направлення відповідачу/відповідачам та третім особам у справі відповідно до їх кількості.

На підставі викладеного суд залишає подану заяву без руху та пропонує позивачу усунути наступні недоліки шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску;

- уточнений адміністративний позов з уточненими позовними вимогами у відповідності до приписів Кодексу адміністративного судочинства України та його копії для направлення відповідачу/відповідачам та третім у справі відповідно до їх кількості.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 171, 248, 256, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Логвиненко Тетяни Миколаївни, треті особи: публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», Публічне акціонерне товариства «ДельтаБанк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконними дій та скасування звіту - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити на адресу учасників справи.

Роз'яснити позивачу, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали згідно з вимогами частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складений 27 лютого 2019 року.

Суддя І.В. Юхно