Справа № 344/3715/19
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/3715/19
Провадження № 2-а/344/342/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області до громадянина ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2 про примусове видворення в країну походження та затримання з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2 про примусове видворення в країну походження та затримання з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі території України. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 лютого 2019 року працівниками Івано-Франківського МВ УДМС України в Івано-Франківській області в адмінприміщенні міграційної служби, по вул. Ак. Гнатюка, 29 виявлено громадянина ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсона ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. При перевірці наявних у іноземного громадянина документів встановлено, що він прибув на територію України в 2011 році з метою навчання в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу по паспорту громадянина ОСОБА_1 Ангола №1010192, вид. 28.02.2011 дійсний до 28.02.2016 року. 31 серпня 2012 року Управлінням Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області документований посвідкою на тимчасове проживання ІФ №61/2012, дійсною до 31.07.2016 року. 31 травня 2016 року громадянин ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2 документований новим паспортом громадянина ОСОБА_1 Ангола №2022082. 30 червня 2016 року наказом ректора Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу №305/7 Відповідача відраховано з числа студентів з 06 липня 2016 року у звязку із закінченням навчання. При перевірці посвідки на тимчасове проживання, виданої вищевказаному іноземному громадянинові встановлено факт наявності запису щодо продовження терміну дії посвідки до 31 липня 2017 року за підписом керівництва Управління ДМС України в Івано-Франківській області. При перевірці достовірності вказаного запису та підпису встановлено, що Управлінням продовження термін перебування громадянинові ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2 не проводилось. З пояснень відповідача вбачається, що в 2016 році до нього звернулась незнайома йому особа та запропонувала продовжити термін перебування на території України, за винагороду, яка становила 2500 грн. До територіального органу за продовженням строку дії посвідки не звертався.

В свою чергу відповідач стверджує, що не знав про незаконність таких дій, проте продовжував строк дії посвідки на тимчасове проживання вже вдруге, а тому йому був відомий порядок і процедура отримання даної адміністративної послуги, отже ці дії вчинені свідомо. Тому відповідач вирішив продовжити посвідку у незаконний спосіб, оскільки втратив законні підстави її продовження.

Згідно повідомлення Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу від 15.07.2016 року №67-99-75/8 ІФНТУНГ не мав можливості повернути посвідку на тимчасове перебування, оскільки громадянин ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2 не повернув посвідку та місцеперебування громадянина ОСОБА_1 Ангола було невідоме. За порушення правил перебування іноземців в Україні на громадянина ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП, накладено штраф у розмірі 1700 грн., який сплачено в повному обсязі.

З метою забезпечення вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» інтересів національної безпеки України чи охорони громадського порядку, захисту прав та законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні, УДМС України в Івано-Франківській області 26.02.2019 року прийнято рішення № 9 про примусове повернення в країну походження громадянина ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2, згідно якого даний громадянин зобовязувався в термін до 28.02.2019 року залишити територію України. Громадянин ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2 отримав рішення про примусове повернення, про що свідчить його особистий підпис на примірнику рішення, однак на сьогоднішній день територію України не покинув. Відповідач свідомо протягом тривалого періоду часу грубо порушував законодавство України, яке визначає статус іноземців та осіб без громадянства в Україні, ухилився від виконання прийнятого щодо нього рішення про примусове повернення, у нього немає офіційних джерел доходів та зареєстрованого місця проживання та наявний ризик його втечі і подальшого ухилення від виїзду з України у випадку невжиття відповідних заходів, тому позивач вважає що в даному випадку наявні підстави для примусового видворення громадянина ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2 за межі України та його затримання з метою забезпечення видворення на строк 6 місяців з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили такий задовольнити.

В судовому засіданні відповідач громадянин ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2 заперечив щодо задоволення позову та поміщення його у пункт тимчасового перебування. В судовому засіданні зазначив, що забронював квиток на літак до ОСОБА_1 Ангола на 12.03.2019 року.

Розглянувши подані документи і матеріали та заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим що 26 лютого 2019 року працівниками Івано-Франківського МВ УДМС України в Івано-Франківській області в адмінприміщенні міграційної служби, по вул. Ак. Гнатюка, 29 виявлено громадянина ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсона ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В результаті проведення перевірки наявних у відповідача документів встановлено, що вищезазначений громадянин знаходиться на території України без будь яких законних підстав.

На громадянина ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МІФ № 001028 від 26.02.2019 року за порушення правил перебування іноземців в Україні, та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП. Постановою ПР МІФ № 001028 від 26.02.2019 року на громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 1700грн. Штраф сплачено в повному обсязі, що підтверджується копією квитанції від 26.02.2019 року.

Рішенням № 9, затвердженим заступником начальника Івано-Франківського МВ Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.02.2019р. було вирішено примусово повернути в країну походження ОСОБА_1 Ангола або третю країну громадянина ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та зобов'язано його покинути територію України у термін до 28.02.2019 року.

Відповідача було повідомлено про прийняте рішення та ознайомлено з вимогами ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та наслідками невиконання рішення про примусове повернення. Відповідач письмово зобов'язався до 28.02.2019 року залишити територію України.

Повідомленням від 26.02.2019 року Івано-Франківським міським відділом Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області повідомлено Івано-Франківську місцеву прокуратуру про прийняте рішення про примусове повернення за межі України громадянина ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повідомленням від 26.02.2019р. Івано-Франківським міським відділом Управлінням Державної міграційної служби в Івано-Франківській області повідомлено про прийняте рішення Департамент в справах іноземців та осіб без громадянства ДМСУ.

Однак, Кабеше Жерсон ОСОБА_2 рішення Івано-Франківського МВ Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області не виконав.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

В силу вимог ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Згідно з частиною 1 статті 30 Закону № 3773-VI Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Іноземці та особи без громадянства перебувають у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

З аналізу наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеного рішення адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Таким чином, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Тобто, обов'язковим є попереднє прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення.

Адміністративний суд не має повноважень на примусове видворення іноземця чи особи без громадянства до прийняття компетентним органом щодо цього іноземця чи особи без громадянства рішення про примусове повернення.

Зазначене узгоджується також з позицією, викладеною в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні».

Крім того, аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.12.2016 у справі № 359/7066/16-а.

Відповідно до ст. 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Між тим, частина 1 статті 289 КАС України визначає що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно з п. 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 р. № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, (далі - Типове положення) пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства у разі, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або прийнято адміністративним судом постанову про їх примусове видворення за межі України, або вони прибули на територію України відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, або не мають законних підстав для перебування на території України і підлягають примусовому видворенню за її межі.

Згідно з п. 5 Типового положення іноземці та особи без громадянства утримуються у пункті тимчасового перебування протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду про їх примусове видворення за межі України, але не більш як 12 місяців.

На виконання абзацу 3 пункту 3 розділу IV «Прикінцеві положення» Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1110, з метою нормативно-правового врегулювання порядку дій посадових осіб пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону з питань розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, їх утримання, ідентифікації, примусового видворення, а також звільнення з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 № 141 затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - Інструкція № 141).

Згідно з п. 12 Розділу ІІ Інструкції № 141 іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 18 місяців.

Таким чином, затримання іноземця або особи без громадянства та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, можливо також з метою ідентифікації, однак з обов'язковим забезпеченням примусового видворення з України.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що позов про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

У підпункті "f" п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Європейський суд з прав людини у справі «Ливада проти України» (рішення від 26 червня 2014 року) зазначив, що проголошуючи право на свободу, пункт статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в не допущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1 статті 5 про захист прав людини і основоположних свобод. Застосування адміністративного затримання для забезпечення доступності особи для подальшого кримінального провадження становить свавільне позбавлення свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі «Дугуз проти Греції»(рішення від 06 березня 2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

Враховуючи те, що відповідач відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», грубо та свідомо порушив законодавство України, останній не підпадає під захист статті 3 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» тому суд має всі підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виїзду за межі території України.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також беручи до уваги, що громадянин ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2 грубо порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, ухиляється від виїзду із України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішень про його примусове повернення, що є підставою для прийняття судом рішення про примусове видворення відповідача за межі України та його затримання.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він забронював квиток на літак до ОСОБА_1 Ангола та має намір повернутись на Батьківщину 12.03.2019 року, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні у відповідача відсутні грошові кошти на оплату даного квитка та прибуття до міста Києва. Також відповідач не має постійного місця проживання в місті Івано-Франківськ.

Враховуючи, що позовні вимоги є обґрунтовані, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

В силу приписів п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України звернути до негайного виконання рішення в частині примусового видворення.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 6, 7, 9, 72-77, 241-246, 288-289, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в країну походження - ОСОБА_1 Ангола.

Затримати громадянина ОСОБА_1 Ангола Кабеше Жерсон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на строк до шести місяців з метою забезпечення видворення за межі території України, із поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Належним чином завірену копію рішення суду невідкладно видати особам, які беруть участь у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова