Справа № 815/1711/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1711/18

Категорія:2.1 Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М. Г.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 22.10.2018 р.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Лавришині А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року (про повернення позовної заяви) за матеріалами адміністративного позову ОСОБА_3 до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання утриматись від вчинення певних дій та скасування доручення,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації про:

- визнання протиправними дії відповідача щодо створення тексу доручення від 30 листопада 2017 року, що суперечить Конституції України;

- визнання протиправною бездіяльність через не скасування протиправного доручення;

- зобов'язання відповідача утриматись від зловживання владою, створення протиправних нормативно-правових актів, індивідуальних актів, наказів тощо;

- скасування доручення від 30 листопада 2017 року, яке суперечить Конституції України, іншим нормативно-правовим актам.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання утриматись від вчинення певних дій та скасування доручення - повернуто позивачеві.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

У відзиві Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації на апеляційну скаргу вказується, що суд дійшов правильного висновку, що повторні клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору - є необґрунтованими, не доведеними та безпідставними, відповідно такими, що не підлягають задоволенню. Тобто, встановлений судом недолік позовної заяви позивачем не усунуто.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що довідка Центрального об'єднаного УПФ України в м. Одесі від 23 січня 2018 року №1951 не може вважитись належним та самостійним доказом підтвердження незадовільного майнового стану позивача, оскільки з неї не вбачається відсутності інших джерел доходу у встановлений, зокрема, у п.1 ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" попередній календарний рік. Інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження свого майнового стану (довідки про доходи від фіскального органу) позивач не надала.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене (п.п.1, 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року №9-зп, абз.7 п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року №11 - рп/2012).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року зазначений адміністративний позов ОСОБА_3 залишено без руху, позивачу встановлено 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

23 квітня 2018 року на виконання вищезазначеної ухвали через канцелярію суду позивачем подано заяву про усунення недоліків з додатками.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем частково виконані вимоги ухвали суду про залишення без руху поданої позовної заяви, у зв'язку із чим, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року, позовну заяву повернуто позивачеві.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, вказав на те, що позивачем не додано документу про сплату судового збору, а заявлене позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим, не доведеним та не підлягає задоволенню. При цьому, суд першої інстанції вказав на те, що даний позов подано позивачем 13 квітня 2018 року, а наданий останньою доказ на підтвердження майнового стану за період січень 2017 року - січень 2018 року, тобто, не підтверджує актуальний майновий стан.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року задоволено.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року скасовано.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання утриматись від вчинення певних дій та скасування доручення - направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вирішуючи спірне питання, суд апеляційної інстанції виходив з того, що для вирішення питання щодо наявність підстав для звільнення фізичної особи від сплати судового збору підлягають перевірці обставини щодо її майнового стану за попередній календарний рік, а не станом на момент подання позовної заяви.

Разом з тим, повторно повертаючи позовну заяву ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року (правомірність прийняття якої є предметом апеляційного розгляду у даній справі) суд першої інстанції виходив з того, що довідка Центрального об'єднаного УПФ України в м. Одесі від 23 січня 2018 року №1951 не може вважитись належним та самостійним доказом підтвердження незадовільного майнового стану позивача, оскільки з неї не вбачається відсутності інших джерел доходу у встановлений, зокрема, у п.1 ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" попередній календарний рік. Інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження свого майнового стану (довідки про доходи від фіскального органу) позивач не надала.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 106, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За правилами ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Аналіз наведених норм показав, що метою залишення позову без руху є усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання.

При цьому, особа, яка подала позов не у відповідності вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, має бути обізнана про недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і строк, встановлений для усунення недоліків.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що залишаючи позовну заяву без руху, судом першої інстанції не порушувалось питання щодо надання доказів відсутності інших джерел доходу та необхідності надання довідки про доходи від фіскального органу.

Відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 на підтвердження свого майнового стану подано довідку Центрального об'єднаного УПФ України в м. Одесі від 23 січня 2018 року №1951 про розмір пенсії у 2017 році, які є належним доказом в підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

За таких обставин, повернення позовної заяви в даному випадку суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Судова колегія вважає, що вказані обставини свідчать про необхідність надання позивачу можливості захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим судове рішення, відповідно до п.4 ч.1 ст. 320 КАС України, підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 310, ч.3 ст. 312, п.4 ч.1 ст. 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року скасувати.

Матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання утриматись від вчинення певних дій та скасування доручення, передати на розгляд Одеського окружного адміністративного суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук'янчук О.В.