Справа № 0640/4557/18
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

Справа № 0640/4557/18

27 лютого 2019 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж. М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення,

В С Т А Н О В И В :
відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Водночас, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Перевіривши додержання особою, яка подала апеляційну скаргу, вимог ст.ст. 295, 296 КАС України, суд дійшов висновку про залишення поданої апеляційної скарги без руху з таких підстав.

За приписами ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом з тим, причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона одночасно відповідає таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважними причинами пропуску строку на оскарження судового рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Приписами статті 118 КАС України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.

Як встановлено судом з наявних матеріалів справи, оскаржуване відповідачем рішення було ухвалено Житомирським окружним адміністративним судом 11 грудня 2018 року. Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження без участі представників сторін.

13 грудня 2018 року копії вказаного рішення надіслано учасникам справи.

У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 38) відповідач отримав примірник рішення 17 грудня 2018 року.

З апеляційною скаргою Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду першої інстанції 20 лютого 2019 року.

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку встановленого для оскарження рішення від 11 грудня 2018 року, апелянт зазначає, що про факт ухвалення Житомирським окружним адміністративним судом рішення у даній справі командир Військової частини НОМЕР_1 дізнався лише 21 січня 2019 року, оскільки у період з 07.12.2018 року по 24.01.2019 року перебував на бойовому завданні в м. Мелітополь. У вказаний же період, у м. Житомирі перебувала лише оперативна група, яка не уповноважена здійснювати представництво в судах від імені командира військової частини.

В даному випадку, суд критично оцінює доводи апелянта, оскільки до матеріалів апеляційної скарги самим же скаржником долучено копію довіреності, виданої Командуванням Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України в особі командира Військової частини НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , яка уповноважена представляти інтереси Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України в усіх судах України з усіма правами, що надаються законом позивачеві, відповідачеві та третій особі. Представнику, окрім того, надано право вчиняти всі правочини, необхідні для захисту прав та інтересів Військової частини НОМЕР_1 . Вказана довіреність датована 23 жовтня 2018 року та є дійсною до 31 грудня 2019 року.

Тобто, у період з моменту отримання відповідачем примірника оскаржуваного рішення, що мало місце 17 грудня 2018 року, по день фактичного звернення до суду апеляційної інстанції, 20 лютого 2019 року, апелянт мав реальну змогу дотриматись правил встановлених ст. 296 КАС України та звернутись за захистом власних прав, скориставшись послугами представника.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що зазначаючи про поважність причин пропуску строків встановлених для подання апеляційної скарги, відповідач у поданому клопотання зосереджує увагу саме на відсутності уповноваженого представника командира Військової частини НОМЕР_1 , в той час як апеляційна скарга подана від імені юридичної особи, на представництво інтересів якої, як встановлено вище, уповноважена ОСОБА_2 .

Суд в розрізі розгляду питання про поновлення процесуальних строків, звертає увагу на те, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що наведені неї обставини дійсно перешкоджали їй вчасно скористатись наданим їй правом звернення до суду апеляційної інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 "Справа "Пономарьов проти України", наголошено на тому, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципи res judicata - принцип остаточності рішення суду і зазначено, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо у справах, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

За змістом ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наведені апелянтом причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року не є поважними, а отже і не можуть слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Окрім того, необхідно звернути увагу на той факт, що апелянтом не дотримано вимог пункту 1 частини 5 статті 296 КАС України, а саме до апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому порядку та розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються положеннями Закону України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року складає 1762,00 грн. 00 коп.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання позовної заяви) передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання позовної заяви) за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами необхідно сплатити 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся з позовною заявою, яка містила дві вимоги немайнового характеру щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

При цьому суд враховує, що апелянтом рішення окружного суду оскаржується лише в частині задоволених вимог.

Таким чином, за подання апеляційної скарги відповідачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1057,2 грн. 00 коп. = 150%*(1762*0,4).

Зазначені недоліки можуть бути усунуті шляхом сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, із підтвердженням зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Банківські реквізити для сплати судового збору:

ОДЕРЖУВАЧ: УК у м. Вінниці (м. Вінниця), код платежу 22030101

Код

Банк: Казначейство України (ЕАП)

МФО: 899998

Р/р: 1001

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що зазначені обставини є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням апелянту строку для усунення виявлених недоліків.

Згідно з ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Оскільки вказані судом обставини щодо невідповідності апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України створюють перешкоди для відкриття апеляційного провадження, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху з наданням особі, яка подала апеляційну скаргу, строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 296, ч.3 ст.298 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
1. Визнати неповажними, наведені в клопотанні Військової частини НОМЕР_1 підстави поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 0640/4557/18.

2. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення залишити без руху.

3. Запропонувати апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку та надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому порядку та розмірі.

4. Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

5. Копію цієї ухвали надіслати на адресу особі, яка подала апеляційну скаргу, рекомендованим листом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Мельник-Томенко Ж. М.