Справа № 825/1574/15-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

26 лютого 2019 року

справа №825/1574/15-а

адміністративне провадження №К/9901/31275/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області

на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у складі судді Д'якова В.І.

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2017 року у складі суддів Кузьменка В.В., Василенка Я.М., Степанюка А.Г.

у справі № 825/1574/15-а

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Підприємець, позивач у справі) звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання не внесених до єдиного реєстру місць зберігання, з мотивів безпідставності такого рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 2015 року № 892 Бахмацька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області реорганізована шляхом приєднання до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області.

15 червня 2015 року Чернігівський окружний адміністративний суд постановою, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог. Приймаючи рішення суди виходили з того, що позивачем дійсно порушено вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме в торговій точці позивача зберігались алкогольні напої в місцях не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 жовтня 2016 року рішення судів попередніх інстанцій скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Суд зазначив, що попередні судові інстанції не перевірили належним чином чи був позивач суб'єктом правопорушення, оскільки алкогольні напої не призначалися для подальшої реалізації, ліцензія на здійснення торгівлі алкогольними напоями у позивача відсутня.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2017 року, адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 000022100 від 16 січня 2015 року. Судами встановлено, що позивач не є суб'єктом правопорушення, отже відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій.

У січні 2017 року відповідач подав касаційну скаргу, в який, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відзив на касаційну скаргу від позивача до Верховного Суду не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення судів попередніх інстанцій відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили.

Податковим органом 24 грудня 2014 року проведена фактична перевірка павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1», який належить позивачу, за результатами якої складено акт №131/21/НОМЕР_1 від 24 грудня 2015 року, яким встановлено порушення вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання.

На підставі акту перевірки керівником податкового органу прийняте податкове повідомлення - рішення від 16 січня 2015 року № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 17 000,00 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При вирішенні питання щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права до спірних правовідносин, Суд виходить з наступного.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (надалі - Закон 481) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Частинами 35 та 36 статті 15 Закону 481 передбачено, що зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта підприємницької діяльності таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру, а внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта підприємницької діяльності з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. До заяви додаються нотаріально засвідчена копія ліцензії на відповідний вид діяльності, виданої заявнику, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Відповідно до абзаців 21, 22 статті 1 Закону 481 місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання; Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Згідно абзацу дев'ятого частини 2 статті 17 Закону 481 у разі зберігання спирту або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17 000 гривень.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по-батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається суб'єкту господарювання, що здійснює господарювання за наявності ліцензії, що є підтвердженням реєстрації місця зберігання підакцизної групи товарів як алкогольних, так і тютюнових виробів.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач не має ліцензії на оптову чи роздрібну торгівлю алкогольними напоями та не здійснює торгівлю вказаними видами продукції. Дані факти не ставляться під сумнів податковим органом в апеляційній та касаційній скаргах.

Аналіз положень статті 15 Закону 481 дає підстави для висновку, що відсутність ліцензії на торгівлю алкогольними напоями обумовлює відсутність місць зберігання, внесених до Єдиного реєстру. В межах спірних відносин контролюючим органом не було виявлено факту зберігання позивачем алкогольних напоїв у приміщенні, яке є місцем зберігання у розумінні наведеної норми Закону. Фактично в акті перевірки податковим органом зафіксовано лише наявність товару в місці його можливої реалізації, що не може вважатися місцем зберігання.

Відтак, Суд погоджується з судами першої та апеляційної інстанцій, що обставини даної справи свідчать про відсутність у діях позивача ознак складу правопорушення, за яке спірним рішенням податкового органу до підприємця застосовано штрафні санкції, що обумовлює безпідставність та протиправність спірного акту індивідуальної дії.

Суд визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого, касаційна скарга відповідача залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2017 року у справі № 825/1574/15-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер