Справа № 308/12565/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1451/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 січня 2019 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Світлик О.М., м. Ужгород, повний текст рішення складено 08.01.2019 року) у справі №308/12565/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби, заступника начальника Закарпатської митниці ДФС Живицького Вячеслава Антоновича про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби, заступника начальника Закарпатської митниці ДФС Живицького Вячеслава Антоновича в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №4326/30500/18 винесену 17 жовтня 2018 року заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицьким Вячеславом Антоновичем, якою позивачку визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 8500,00 грн..

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС та заступника начальника Закарпатської митниці ДФС Живицького Вячеслава Антоновича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції при винесенні рішення не врахував та не надав оцінки доводам про те, що позивач не є належним суб'єктом вчинення порушення митних правил, склад якого визначено ч. 3 ст. 470 МК України, а тому застосування до неї стягнення у вигляді штрафу є неправомірним. Позивач зазначає, що жодного автомобіля іноземної реєстрації, ні комерційного призначення, ні для особистих потреб ніколи, ні за яких обставин, в тому числі 14.06.2016 року, на митну територію України вона не ввозила та не переміщувала, в тому числі в режимі транзиту, такого автомобіля за кордоном у власність не набувала. Апелянт вважає, що ні оскаржувана постанова, ні протокол про порушення митних правил не містить посилання на жоден доказ, жоден документ, що вказував би, що саме позивач є власником чи законним користувачем автомобіля, а відповідно вона не є суб'єктом правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 470 МК України, поряд з іншими обставинами, на які вказується в позовній заяві.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В.А. в справі про порушення митних правил № 4326/30500/18 від 17.10.2018 року громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. З ст. 470 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 8500 грн.

З вказаної постанови встановлено, що 06.09.2018 року, о 10 год. 28 хв., у зону митного контролю ділянки «виїзд з України» митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС заїхав вантажний автомобіль марки «Chrysler Voyager», реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_4, VIN-код: НОМЕР_1, в якості пасажира в якому слідувала громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка прямувала з України в Словаччину у приватних справах. Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрала порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор». До митного контролю ОСОБА_1 подала документ, що посвідчує особу (паспорт громадянина України для виїзду за кордон FP627241 від 05.07.2018 року, виданий органом - 2101).

Під час митного оформлення, автоматизованою системою митного контролю та оформлення АСМО «Інспектор» та САІС ДФС України встановлено, що 14.06.2016 року, о 21 год. 35 хв., через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 ввезено легковий автомобіль марки «Opel Astra», VIN: НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3. Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та САІС ДФС України, в ході опитування ОСОБА_1 з'ясовано, що даний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України. Станом на 06.09.2018 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значиться.

З пояснень ОСОБА_1 судом встановлено, що позивач не вивезла у визначений законодавством термін транспортний засіб марки «Opel Astra», VIN: НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, у зв'язку з тим, що не знає, де він тепер знаходиться. Транспортний засіб на територію України не завозила. Зі слів ОСОБА_1 в митницю з метою продовження терміну транзиту вона не зверталася.

В ході провадження у справі про порушення митних правил № 4326/30500/18 від 06.09.2018 року встановлено, що згідно з інформацією інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон («Аркан»), 14.06.2016 року ОСОБА_1 особисто слідувала на митну територію України через митний пост «Ужгород» у транспортному засобі марки «Opel Astra», VIN: НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. З ст. 470 МК України, підтверджується протоколом про порушення митних правил № 4326/30500/18 від 06.09.2018 року, поясненнями порушниці, запитами з АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС (ДМСУ) України, інформацією інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон («Аркан»), протоколом опитування свідка, доповідною запискою державного інспектора Закарпатської митниці ДФС Микулянець Г.П. та іншими документами, які містяться у матеріалах даної справи про порушення митних правил.

Відповідно до ст. 492 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою. Особи, які беруть участь у провадженні у справі про порушення митних правил і не володіють або не достатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що позивач при складенні протоколу про порушення митних правил № 4326/30500/18 від 06.09.2018 року не висловила будь-яких зауважень, про що проставила власний підпис, не повідомила про необхідність залучення їй перекладача. При наданні посадовій особі митного органу письмових пояснень від 06.09.2018 року ОСОБА_1 власноручно написала такі пояснення, повідомила, що володіє українською мовою, послуги перекладача не потребує і бажає давати свідчення українською мовою. Позивач своїми підписами підтвердила згоду із змістом вказаних документів.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції не встановив порушень прав позивача під час розгляду справи про порушення митних правил.

Відповідно до п. 25 ст. 4 Митного Кодексу України митний режим - комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі ст. 95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб); 2) для залізничного транспорту - 28 діб; 3) для авіаційного транспорту - 5 діб; 4) для морського та річкового транспорту - 20 діб; 5) для трубопровідного транспорту - 31 доба; 6) для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) - 90 діб. До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Частиною 1 ст. 381 Митного кодексу України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

За ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

За приписами ч. ч. 1,5 ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення. Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Доказами у справі про порушення митних правил, згідно з ч. 1 ст. 495 Митного кодексу України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Даними Автоматизованої системи митного контролю та оформлення «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС України встановлено, що 14.06.2016 року, через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, у напрямку «в'їзд в Україну» через «зелений коридор» позивачем ОСОБА_1 ввезено легковий автомобіль марки «Opel Astra», VIN: НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, в режимі транзиту на митну територію України з метою особистого користування.

Факт ввезення позивачем 14.06.2016 року вказаного автомобіля у митному режимі «транзит» підтверджується протоколом опитування в справі про порушення митних правил від 09.10.2018 року головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил УПМП Закарпатської митниці ДФС Країла М.М., який здійснював митний контроль та оформлення автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, на ділянці «в'їзд в Україну» митного посту «Ужгород».

Згідно з п. п. 1.1 п. 1 розділу III Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, встановлено, що у разі ввезення транспортних засобів на митну територію України з метою транзиту власник або уповноважена особа представляють уповноваженій посадовій особі митного органу, у зоні діяльності якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні), перелік яких визначено в підпункті 4.2 пункту 4 цього розділу. Працівники дипломатичної служби, які перебували за кордоном у довготерміновому відрядженні або проходили дипломатичну службу строком не менше одного року та повертаються в Україну, замість довідки МЗС України подають довідку відповідної закордонної дипломатичної установи України про повернення з довгострокового відрядження або після проходження дипломатичної служби; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Відповідно до п. п. 1.1 п. 1 розділу IV зазначених Правил у разі ввезення ТЗ, знятих з реєстраційного обліку у відповідних реєстраційних органах іноземних держав чи України, якщо ТЗ були зареєстровані в таких органах, або нових ТЗ на митну територію України з метою транзиту власник (уповноважена особа) пред'являють його митному органу для проведення митного огляду й подають оригінали та ксерокопії таких документів: ВМД, заповнену відповідно до заявленого митного режиму транзиту через митну територію України; що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля та наявності прав на керування транспортним засобом, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Також слід зазначити, що при ввезенні на митну територію України транспортних засобів в режимі «транзит» пред'явлення посвідчення водія не вимагається, а тому твердження апелянта про відсутність у неї посвідчення водія не беруться до уваги, як неналежні докази.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що у діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята правомірно, притягнення позивача до відповідальності відбулося в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 243, 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 січня 2019 року у справі №308/12565/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
І. В. Глушко