Справа № 280/5160/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 лютого 2019 року Справа № 280/5160/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Фесик А.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Вознесенівського управління м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Вознесенівського управління м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд :

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.08.2018 №0-0828;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.08.2018 №0-0828.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що не погоджується із податковими повідомленнями-рішеннями прийнятими відповідачем, якими нараховано позивачу податок на нерухоме майно за 2017 рік, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул. Талаліхіна, буд.10-б та м.Запоріжжя, вул. Талаліхіна, б.7. Вказує, що зазначені адреси обєктів оподаткування є лише поштовими адресами, тоді як земельні ділянки на яких вони розташовані знаходяться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, сільська рада Сонячна. За таких обставин вважає, що вказані земельні ділянки знаходяться поза зоною міста Запоріжжя та відносяться до Запорізького району Запорізької області і повинно бути оподатковано за ставками діючими у Запорізькій області. Крім того податки повинні бути сплачені до бюджету Запорізького району Запорізької області, де податкові ставки, значно відрізняються від ставок, які діють у м.Запоріжжі. Ураховуючи викладене, просить позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнає з підстав, що викладені в письмовому відзиві (вх. №2039 від 17.01.2019), в яких вказує, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та наданих копій документів ОСОБА_1 є власником 3-х обєктів житлової нерухомості, у т.ч. : 1/2 частки жтитлового комплексу з вбудованими приміщеннями торгівельно-побутового призначення за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Талаліхіна, буд.10б, заг.площею 670,5 кв.м., на підставі договору дарування №1560 від 20.08.2013, а також житлового будинку за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Талаліхіна, буд.7, загальною площею 363,9 кв. м, на підставі договору дарування №1572 від 21.08.2013. Враховуючи викладене, платнику були визначені податкові зобовязання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки та сформовано податкові повідомлення-рішення від 07.08.2018 №0-0828, №0-0828. Вважає, що грошові зобовязання за вказаними ППР підлягають сплаті до бюджету Дніпровського району м.Запоріжжя. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 10.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання на 09.01.2019 без виклику сторін.

09.01.2019 заяву представника відповідача про призначення розгляду справи за правилами загального провадження залишено без задоволення, та відкладено розгляд справи на 07.02.2019.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого ст. 258 КАС України.

Розглянувши та дослідивши надані документи, судом встановлені наступні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що ОСОБА_1 є власником обєктів нерухомості нежитлових будівель, а саме:

-1/2 частки житлового комплексу з вбудованими приміщеннями торгівельно-побутового призначення за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Талаліхіна, буд.10б, заг.площею 670,5 кв.м., на підставі договору дарування №1560 від 20.08.2013;

- житлового будинку за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Талаліхіна, буд.7, загальною площею 363,9 кв. м, на підставі договору дарування №1572 від 21.08.2013.

07 серпня 2018 року згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України Вознесенівським управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області винесено у відношенні позивача податкові повідомлення-рішення форми Ф, а саме:

- №0-0828, яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік у сумі 8015,80 грн.;

- №0-0828, яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік у сумі 8700,81 грн.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28.12.2014 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції статті 266 Податкового кодексу України, було введено новий вид податку для громадян України, яким передбачено сплату податку на нерухоме майно, відмінне віл земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об'єктами оподаткування у відповідності до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункти 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

Із матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що позивач є власником нежитлових будівель:

-1/2 частки житлового комплексу з вбудованими приміщеннями торгівельно-побутового призначення за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Талаліхіна, буд.10б, заг. площею 670,5 кв.м., на підставі договору дарування №1560 від 20.08.2013, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 8211691 (а.с. 45);

- житлового будинку за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Талаліхіна, буд.7, загальною площею 363,9 кв. м, на підставі договору дарування №1572 від 21.08.2013, що підтверджується Відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.46).

Згідно змісту договору дарування від 21.08.2013 посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2, та зареєстрованого у реєстрі за №1575, ОСОБА_1 передано безоплатно у власність земельні ділянки площею 0,0790 га кадастровий номер :10:003:0058, та площею 0,0939 га кадастровий номер :10:003:0059, що розташовані на території Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області. За поштовою адресою: м.Запоріжжя, вул. Талаліхіна,7 (а.с. 16-18).

Відповідно до Договору дарування від 21.08.2013 посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 та зареєстрованого у реєстрі за №1572, ОСОБА_1 передано безоплатно у власність майно: житловий будинок №7, що знаходиться по вул. Таталіхіна в м.Запоріжжі. Згідно п. 1.2 Договору, вищезазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,0790 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :10:003:0058.

Згідно Договору дарування від 20.08.2013 (а.с. 26-27) посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2, та зареєстрованого у реєстрі за №1560, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 передано у власність в рівних частках кожному житловий комплекс з вбудованими приміщеннями торгівельно-побутового призначення літ.А-2, що знаходяться в будинку №10Б по вул. Талаліхіна в місті Запоріжжі, загальна площа приміщення складає 670,5 кв.м. Згідно п. 1.2 Договору, вищезазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,1079 га, кадастровий номер :10:003:0018, що належить дарувальнику на праві особистої приватної власності, згідно договору дарування від 12.06.2013 за р.№1032.

Отже, судом встановлено, що нерухоме майно, яке стало обєктом оподаткування знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами №:10:003:0058 та №:10:003:0018.

З матеріалів справи також встановлено, що вказані земельні ділянки розташовані на території Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 22, 28).

При досліджені всіх наявних в матеріалах справи документів, вбачається, що фактично обєкти нерухомого майна, що належать позивачу та які стали обєктами оподаткування податком на майно знаходяться на території Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області, при цьому поштовою адресою місцезнаходження цих обєктів вказано будинок №7 та №10Б по вул. Талаліхіна в місті Запоріжжі, про що свідчать: Акт прийому в експлуатацію закінченого будівництва жилого будинку та сільськогосподарських побудов індивідуального забудовника затвердженого Рішенням виконкому Сонячної сільської ради від 07.12.2006 (а.с.24), Рішення Сонячної сільської ради від 28.11.2008 №116 (а.с. 25), Висновок державної експертизи містобудівного обґрунтування від 21.02.2011 (а.с. 30-34), розпорядження голови Запорізької РДА від 12.03.2011 №191.

Також, у 2014 році позивачу та другому співвласнику обєкта нерухомості з поштовою адресою: м.Запоріжжя, вул. Талаліхіна, буд. 10-б було запропоновано виконавчим комітетом Запорізької міської ради підписати договір про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Запоріжжя. Однак, непогодившись позивачем було надано заперечення в якому вказано, що будівля не відноситься до міста Запоріжжя. 18.11.2014 надійшла відповідь Виконавчого комітету Запорізької міської ради №08/02-21/03227 якою повідомлено, що міськвиконком відкликає свою пропозицію щодо укладення договору про пайову участь у розвитку у звязку з тим, що дійсно обєкт будівництва, а саме (житловий будинок за адресою: м.Запоріжжя, вул. Талаліхіна, буд. 10-б) знаходиться поза межами м.Запоріжжя (а.с. 39).

Згідно із пунктом 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Відповідно до пп. 266.9.1 п. 266.9 ст. 266 Податкового кодексу України податок сплачується за місцем розташування обєкта/обєктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно із положеннями Бюджетного кодексу України.

Відповідачем під час розгляду справи не надано доказів включення земельних ділянок на яких розташовані обєкти нерухомості, що належать позивачу, до меж м. Запоріжжя, а відтак враховуючи право сільських, селищних, міських рад приймати самостійні рішення про встановлення місцевих податків та зборів, суд погоджується з позивачем стосовно твердження, що розміри ставок на нерухоме майно встановлені на території Запорізької області можуть відрізнятися від розміру ставок, які діють у м.Запоріжжі.

За приписами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідач не довів правомірності своїх дій щодо нарахування позивачу податку на нерухоме майно за 2017 рік податковими повідомленнмия-рішеннями від 07.08.2018 №0-0828, №0-0828.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Вознесенівського управління м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Вознесенівського управління м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 07.08.2018 №0-0828.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Вознесенівського управління м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 07.08.2018 №0-0828.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вознесенівського управління м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.14, ) на користь ОСОБА_1 (69093, м. Запоріжжя, вул. Талаліхіна, буд.7, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 07.02.2018.

Суддя Н.В.Стрельнікова