Справа № 640/21494/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаря Вівдиченко Т.Р. Ганечко О.М. Кузьмишиної О.М. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Приватного акціонерного товариства "Юкрейніан Кемікал Продактс" про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Юкрейніан Кемікал Продактс", в якому просив зупинити видаткові операції на рахунках ПрАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу) та зобов'язати надати інформацію необхідну для опису майна у податкову заставу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що у разі, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених у ПК України, податковий керуючий складає акт та звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків. Перешкоджанням у даному випадку є те, що в телефонному режимі повідомлено податкового керуючого про відсутність підприємства за юридичною адресою.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛС ПРОДАКТС» як платник податків перебуває на обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби з 01.09.2004 року.

Згідно із довідкою про стан податкового боргу станом на 17.12.2018р., за ПАТ ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛС ПРОДАКТС» обліковується податковий борг з пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов'язань та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства, у сумі 21 935 124,26 грн.

Відповідно до даних ІКП платника податків дата виникнення податкового боргу ПАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛС ПРОДАКТС» - 30.11.2018р.

Причина виникнення податкового боргу - несплата узгоджених грошових зобов'язань нарахованих контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні від 16.11.2016 р. №, прийнятого на підставі акту перевірки від 28.10.2016р. №1797/28-10-14- 02/32785994.

05.12.2018 р.позивачем було виставлено відповідачу податкову вимогу №1165-17, яка була отримана останнім 11.12.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 138.

Правомірність податкового повідомлення-рішення від 16.11.2016 р. № підтверджено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 р. у справі № 826/2243/17 за позовом Приватного акціонерного товариства "Юкрейніан Кемікал Продактс" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2016 року №, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018р.

Згідно із наказом Офісу ВПП ДФС від 03.12.2018 р. № 2268 «Про призначення податкових керуючих», начальника відділу моніторингу та інформаційно-аналітичного забезпечення управління погашення боргу Марцун А.В. призначено податковим керуючим ПАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛС ПРОДАКТС».

05.12.2018 р. позивачем було прийнято рішення № 51076/10/28-10-17-01-23 про опис майна в податкову заставу, яке була отримано відповідачем 11.12.2018р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 120.

17.12.2018 податковим керуючим ПАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛС ПРОДАКТС» Марцун А.В. здійснено виїзд на ПАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛС ПРОДАКТС» з метою отримання переліку ліквідного майна підприємства для подальшого його опису у податкову заставу на суму податкового боргу.

Як вказує заявник, на вимогу податкового керуючого, який прибув на підприємство, надати інформацію щодо наявності/відсутності ліквідного майна ПрАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛС ПРОДАКТС», відповідну інформацію надано не було.

На підставі вищезазначеного, податковим керуючим о 14 годині 33 хвилини складено Акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим від 17.12.2018р. № 1/11.

Таким чином, за твердженням податкового органу, платник податків не виконав законну вимогу податкового керуючого Марцун А.В. надати інформацію щодо наявності/відсутності ліквідного майна ПАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛС ПРОДАКТС».

У звязку із цим, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.

В силу ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, "грошове зобов'язання платника податків" - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В силу підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Так, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу України).

Цією ж статтею передбачено, що право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права, і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

В силу пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

В силу пункту 91.1 статті 91 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов'язки, визначені цим Кодексом.

Пунктом 91.3 статті 91 Податкового кодексу України передбачено, що податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

У разі відмови платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право залучати до опису майна платника податків не менш як двох понятих.

Згідно пункту 91.4 статті 91 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Отже, з наведенного вбачається, що у разі якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених у Податковому кодексі України, податковий керуючий складає акт та звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що звернення податкового органу до суду мотивовано тим, що платником податків чиняться перешкоди у виконанні податковим керуючим повноважень, а саме податковий керуючий Марцун А.В. з'явився за місцезнаходженням ПрАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛС ПРОДАКТС» з метою отримання переліку ліквідного майна підприємства для подальшого його опису у податкову заставу на суму податкового боргу, однак, інформацію щодо наявності/відсутності ліквідного майна ПрАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛС ПРОДАКТС» податковому керуючому надано не було, про що складено Акт від 17.12.2018р. № 1/11.

Згідно Акту про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим від 17.12.2018р. № 1/11, податковим керуючим Марцун А.В. підтверджено факт перешкоджання ПрАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛС ПРОДАКТС» виконанню повноважень, визначених ПК України, зокрема, ненадання інформації необхідної для опису майна у податкову заставу.

Водночас, порядок отримання інформації від платників податків визначений ст. 73 Податкового кодексу України. Матеріали справи не містять доказів звернення податкового керуючого до платника податків з вимогою надання документів бухгалтерського та податкового обліку для встановлення фактичної наявності у нього майна, що підлягає опису або доказів, що засвідчують факт відмови платника податків надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу.

Крім цього, аналіз вищенаведених норм Податкового кодексу України вказує, що право контролюючого органу на звернення до суду із заявою про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків пов'язано виключно з перешкоджанням платником податків виконанню податковим керуючим повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Разом з тим, у справі, що розглядається, обставиною, що зумовила звернення до суду заявник визначив відсутність ПрАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» за місцезнаходженням підприємства, що не може бути віднесено до обставин, з якими законодавець пов'язує звернення із поданням про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках останнього.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що факт вчинення перешкод податковому керуючому у виконанні наданих йому функцій та повноважень матеріалами справи не підтверджено, а тому правові підстави для задоволення заяви відсутні.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 283,315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Ганечко О.М. Кузьмишина О.М.