Справа № 200/8153/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/8153/16-а
Провадження №2а/200/389/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до капітана поліції Волового Віталія Олександровича інспектора сектору Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2016 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою.

В обґрунтування зазначив, що 29 квітня 2016 року інспектором сектору Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітаном поліції Воловим Віталієм Олександровичем було складено постанову серії ПСІ № 192102 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340,00 грн.

Оскаржувана постанова оформлена з порушенням форми, затвердженої в додатку №5 та вимог додатку №12 Інструкції № 1395, а саме, бланк, на якому складена постанова, не відповідає Технічному опису бланка постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, викладеному в додатку №12 Інструкції № 1395. Крім того, в оскаржуваній постанові відсутній зворотній бік із зазначенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на лицьовому боці постанови відсутня інформація про додатки до постанови (п. 8 форми додатку №5), відсутні лінія перфорації та відривний корінець квитанції із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також слід зазначити, що бланк, на якому викладена оскаржувана постанова, скріплений печаткою «для постанов» Відділу ДАІ Дніпропетровського МУГУМВС України в Дніпропетровській області, в той час як сама постанова відповідно до зазначених в ній даних, складена співробітником зовсім іншого органу, а саме, Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що є порушенням вимог ст. 283 КпАП, відповідно до якої постанова повинна містити найменування органу [посадової особи), який виніс постанову.

Також, в порушення вимог п.8 розділу IV Інструкції № 1395 в оскаржуваній постанові посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського, який склав постанову, записані не друкованими літерами, а від руки та нерозбірливим почерком, що значно утруднює її правильне тлумачення та не виключає допущення неточностей під час визначення в цій позовній заяві даних поліцейського, який склав постанову та органу, співробітником якого він є.

Таким чином, оскаржувана постанова складена не за формою, затвердженою в додатку №5, всупереч вимогам додатку №12 та з грубим порушенням приписів Інструкції № 1395, а також ст. 283 КпАП, що виключає доказову силу цієї постанови як документа, на підставі якого може бути застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в порядку письмового провадження.

Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін в порядку, передбаченому ч. 4,6 ст. 128 КАС України на підставі наявних у справі доказів, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду поданого позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно постанови серії ПС1 № 192102 29 квітня 2016 року о 14:11 годині ОСОБА_1, встановив парковочні замки на парковці за адресою м. Дніпропетровськ, площа Троїцька, 2 без відповідного погодження, чим, за висновком Відповідача, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 140 КупАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 140 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність зокрема за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідач не з'ясував всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подав до суду докази та не зазначив обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин, викладених в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача. Будь-які сумніви з приводу наявності вини особи трактуються на її користь, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова про накладення адміністративного стягнення не дає підстав для висновку про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували б наявність складу правопорушення та спростували б свідчення позивача. Однак, такі докази відповідачем не надані.

Отже, судом не встановлено з яких міркувань виходив відповідач, оцінюючи зміст адміністративного правопорушення та на підставі чого прийшов до висновку про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 70 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні докази, які підтверджують порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 192102 від 29 квітня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 288 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: - постанову іншого органу ( посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящій орган ( вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Що стосується позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то вони задоволенню не підлягають з огляду на те, що суд не наділений повноваженнями вирішувати справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.140 КУпАП, а отже й не наділений повноваженнями закривати провадження у цій справі.

Керуючись ст. ст. 140, 213, 222, 251, 258, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,ст.ст. 2, 38,71, 105, 158-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до капітана поліції Волового Віталія Олександровича інспектора сектору Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора сектору Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області капітана поліції Волового Віталія Олександровича по винесенню постанови серії ПС1 №192102 у справі про адміністративне правопорушення від 29.04.2016 року по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 140 КУпАП.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС1 №192102 від 29.04.2016 р. по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 140 КУпАП.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя: Женеску Е.В.