Справа № 360/3285/18
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року справа №360/3285/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Ястребової Л.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 р. (повний текст складено 29 листопада 2018 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 360/3285/18 (головуючий І інстанції Чернявська Т.І.) за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач), в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати заборгованості по пенсії з березня 2016 року по червень 2018 року; стягнути з відповідача заборгованість по пенсії за віком та компенсацію втрати частини пенсії з березня 2016 року по квітень 2018 року включно в сумі 49208,00 грн. на користь позивача.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року позовну заяву залишено без руху, у зв'язку із тим, що позовна заява подана без дотримання вимог, встановлених ст.ст. 160,161 КАС України, заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Луганський окружний адміністративний суд ухвалою від 29 листопада 2018 року повернув позовну заяву позивачу у зв'язку з не усуненням недоліків.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Позивач зазначила, що приймаючи спірну ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що конверт з ухвалою про залишення позову без руху повернуто до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання поштової кореспонденції на поштовому відділенні. Крім того, в позові було вказано електронну адресу та до матеріалів справи надано заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді. Але суд, не отримавши повідомлення про отримання ухвал, які позивач через відсутність інтернету зміг отримати тільки 03.01.2019 року, повернув заяву з формальних підстав.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160,161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року позовну заяву залишено без руху, у зв'язку із тим, що позовна заява подана без дотримання вимог, встановлених ст.ст. 160,161 КАС України, та надано строк для усунення недоліків протягом 10-ти календарних днів з дати отримання зазначеної ухвали.

28 листопада 2018 року на адресу суду першої інстанції повернувся конверт разом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в якому позивачу надсилалась ухвала суду від 23 жовтня 2018 року про залишення позовної заяви без руху з відміткою про не вручення у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року позов повернуто заявнику у зв'язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За приписами частин 5 та 6 цієї статті суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що при прийнятті рішення про повернення позовної заяви з підстав не усунення недоліків суд має ретельно перевірити, чи отримана позивачем ухвала про залишення позову без руху у строк, достатній для її виконання, та чи забезпечена позивачу можливість для усунення недоліків, на які вказав суд, тривалість строку, який у кожному конкретному випадку повинен встановлюватись з урахуванням характеру недоліків та реальної можливості виправлення недоліків з дня отримання позивачем ухвали.

У відповідності до вимог частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, поштовий конверт з рекомендованим повідомленням поштовим відділенням було повернуто до суду у зв'язку із «закінченням терміну зберігання». Відміток про відмову отримати судове рішення чи відсутність позивача за місцезнаходженням поштовий конверт не містить.

Позивачем у позові зазначена адреса електронної пошти -ІНФОРМАЦІЯ_1 , телефон - НОМЕР_1 та надана заявка на отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с.9).

В матеріалах справи наявна довідка суду першої інстанції про доставку електронного листа, в якій зазначено, що ухвала про залишення позовної заяви без руху була надіслана позивачу та доставлена 02.11.2018р. на його електронну адресу (а.с.15). Однак, в матеріалах справи відсутні докази направлення та доставлення копії судового рішення на електронну адресу позивача.

Згідно ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

18.10.2018р. на веб-сайті судової влади України суд першої інстанції розмістив повідомлення для учасників справи про вчинення відповідної процесуальної дії, а саме: про залишення позовної заяви без руху від 23.10.2018р., тобто з порушенням строку розміщення повідомлення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, останній виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв'язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 р.).

В рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо повернення позовної заяви.

Враховуючи, що в даній справі позивач оскаржує ухвалу про повернення позовної заяви, з метою забезпечення позивачу права доступу до суду, суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв'язку з її обґрунтованістю.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим судове рішення, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 р. у справі №360/3285/18 - задовольнити.

Скасувати ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 р. та адміністративну справу №360/3285/18 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню.

Головуючий: Л.В. Ястребова

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць