Справа № 820/1999/17
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 лютого 2019 р.Справа № 820/1999/17
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Ральченко І.М., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бегунца А.О. по справі 820/1999/17

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України , Генерального штабу Збройних Сил України

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Другого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2017 р. по справі № 820/1999/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

26.02.2019 року ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлено відвід головуючому судді Бегунцу А.О. з підстав, передбачених ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначена заява мотивована тим, що у судді Бегунца А.О. вже сформоване негативне ставлення до позивача, з огляду на неодноразову участь у розгляді апеляційних скарг ОСОБА_1 з негативним результатом для позивача, отримання від позивача заяви про відвід, скарги до Вищої ради правосуддя.

Також, у справах № 820/1090/17, № 820/2703/17, № 820/1999/17 за участі судді Бегунца А.О. за наслідками апеляційного розгляду прийняті рішення не на користь позивача, які базувалися на відвертому невиконанні вимог законодавства України, в тому числі і вимог КАС України.

Крім того, підставою для відводу судді Бегунцу А.О. позивач зазначає допущення до участі у справі представника відповідача ОСОБА_2 тільки на підставі нотаріально засвідченої довіреності. Вказує, що останній за посадою є офіцером звичайного військового навчального підрозділу - факультету цивільного вищого навчального закладу, тому обсяг його посадових обов'язків та повноважень не дозволяють йому представляти інтереси Міністерства оборони України.

Також представник відповідача, як військова особа повинен був бути присутній у залі судових засідань у військовій формі, а не у цивільному одязі.

Вказані обставини, за визначенням ОСОБА_1, викликають сумнів у неупередженості та незацікавленості судді Бегунца А.О. у вирішенні даної справи.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 р. визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бегунца А.О., зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви позивача про відвід судді Бегунца А.О. слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Необхідно вказати, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

За нормами ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Вищенаведене узгоджується зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими".

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

Заява ОСОБА_1 про відвід крім іншого ґрунтується на тому, що головуючим суддею Бегунцом А.О. допущений в судове засідання представник відповідача за відсутності належної довіреності для представництва інтересів Міністерства оборони України, який як військова особа знаходився в залі судових засідань у цивільному одязі, а не у військовій формі.

Викладені позивачем обставини, не можуть слугувати підставами для відведення судді як такі, що викликають сумнів у їх об'єктивності та неупередженості.

Незгода із процесуальними рішеннями суду під час розгляду справи підлягає оскарженню у порядку, встановленому процесуальним законодавством.

Інших підстав, передбачених ст. ст. 36, 37 КАС України, та обґрунтувань відводу судді Бегунца А.О. позивачем не надано.

Доказів на підтвердження прямої чи опосередкованої заінтересованості судді Бегунца А.О. у результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості при розгляді даної справи, із матеріалів справи та доводів заяви не встановлено.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що викладені позивачем підстави для відводу судді Бегунца А.О. є необґрунтованими, з огляду на що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бегунца А.О. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ральченко І.М.