Справа № 826/58/15
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 лютого 2019 року № 826/58/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з додатковою відповідальністю "Торговий дім "Медапаратура"
доДержавної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.09.2014 № та від 23.09.2014 №, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з додатковою відповідальністю «Торговий дім «Медапаратура» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.09.2014 № та від 23.09.2014 №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.02.2015 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Медапаратура». Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 23.09.2014 № та №.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2015 в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 23.09.2014 №. В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.05.2017 касаційні скарги Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Медапаратура» задоволено частково, постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.02.2015 та Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015 скасовано в частині вирішення позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.09.2014 № та в цій частині направлено справу на новий розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва, в решті постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015, а також постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.02.2015 в частині, в якій задоволено позовні вимоги - залишено без змін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.06.2017 адміністративну справу №826/58/15 прийнято суддею Вєкуа Н.Г. до провадження та призначено судове засідання.

Під час судового засідання 12.10.2017 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи неявку представника відповідача, керуючись ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 15 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Приписами п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, державною податковою інспекцією в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (попереднє найменування - державна податкова інспекція в Оболонському районі головного управління Міндоходів у місті Києві) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з додатковою відповідальністю «Торговий дім «Медапаратура» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках по контрактах від 09.01.2014 №02, від 07.03.2014 №03 з ООО КПО «Медапаратура», Російська Федерація на підставі листів уповноваженого банку ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» від 04.07.2014 №5416/4/07-5-1-БТ, від 09.07.2014 №5562/4/07-5-БТ.

Перевіркою встановлено порушення товариством з додатковою відповідальністю «Торговий дім «Медапаратура» статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме: несвоєчасне надходження валютної виручки по експортному контракту від 09.01.2014 №02 з ООО КПО «Медапаратура», Російська Федерація в сумі 172000 дол. США на 6 днів, в сумі 333000 дол. США на 5 днів та порушення термінів розрахунків на суму 101000 дол. США на 6 днів; статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме: ненадходження валютних цінностей по імпортному контракту від 07.03.2014 №03 з ООО КПО «Медапаратура», Російська Федерація в сумі 265500 дол. США; статті 9,10 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», в частині порушення строків декларування валютних цінностей станом на 01.07.2014.

За наслідками перевірки державною податковою інспекцією в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві складено акт від 05.09.2014 №996/26-54-22-06/31810846 та прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 23.09.2014 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 117297,75 грн.;

від 23.09.2014 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 170,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з даним позовом.

Скасовуючи попередні рішення у справі та направляючи справу в частині вирішення позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.09.2014 № та в цій частині направити справу на новий розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва, Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 30.05.2017 року № К/800/23826/15, К/800/24014/15 вказав, що поза увагою судів першої та апеляційної інстанцій залишено те, що дата звернення резидентом-позивачем із позовом до арбітражного суду міста Москви про стягнення з нерезидента заборгованості за контрактом або дата відправлення позову поштою є датою прийняття позовної заяви судом (а не з дати прийняття до провадження), внаслідок чого зупиняється нарахування пені за порушення строків здійснення розрахунків у іноземній валюті, встановлених статтями 1,2 Закону «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», і пеня за їх порушення не сплачується.

Даний висновок також узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 07.02.2011 у справі № 21-63а10, в якій також зазначено: «Згідно з підпунктом 5.1 пункту "б" розділу ІV "Арбітражне провадження" Регламенту МКАС при ТППУ провадження у справі порушується поданням належно оформленої позовної заяви до Арбітражного суду. Днем подання позову до Арбітражного суду вважається день його вручення Арбітражному суду, в разі відправлення поштою дата штемпеля на конверті поштового відомства місця відправлення».

Наведене дає підстави стверджувати про неповноту встановлення судами всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані обставини залишилися поза межами дослідження судів, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити Вищим адміністративним судом України правильність висновків з приводу законності податкового повідомлення-рішення від 23.09.2014 №.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, що входять до предмета доказування, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та постановити рішення відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини п'ятої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Таким чином, Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог та враховуючи вказівки Вищого адміністративного суду України, звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 129.4. статті 129 Податкового кодексу України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження.

Пеня, визначена підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виплати (нарахування) доходів на користь платників податків - фізичних осіб.

Згідно з п. 129.5. статті 129 Податкового кодексу України зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов'язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

Таким чином, наведеними нормами передбачено повноваження податкового органу стягувати пені за порушення розрахунків відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ООО КПО «Медапаратура» укладено наступні контракти:

- від 09.01.2014 року №02, відповідно до якого, товариство з додатковою відповідальністю «Торговий дім «Медапаратура» зобов'язується поставити медичне обладнання та вироби медичного призначення, іменоване в подальшому товар та вказані в сертифікаціях, що являє собою невід'ємну частину вказаного контракту, на умовах вказаних в специфікаціях на кожну окрему поставку по «Інкотермс-2010» для ввезення на територію РФ;

- від 07.03.2014 року №03, відповідно до якого ООО КПО «Медапаратура» зобов'язується поставити медичне обладнання, іменоване в подальшому товар та вказані в сертифікаціях, що являє собою невід'ємну частину вказаного контракту, на умовах вказаних в специфікаціях на кожну окрему поставку по «Інкотермс-2010» для ввезення на територію України.

Водночас 17.06.2014 року позивачем та ООО КПО «Медапаратура» підписано угоду про розірвання контракту від 07.03.2014 року№03.

В ході перевірки, контролюючим органом встановлено порушення строків, зазначених в контрактах встановлених статтями 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та як наслідок визначено пеню за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Згідно з розрахунком пені, що є додатком №4 до акту перевірки 05.09.2014 №996/26-54-22-06/31810846, відповідач нарахував товариству з додатковою відповідальністю «Торговий дім «Медапаратура» пеню за порушення розрахунків по Контракту №02 від 09.01.2014, а саме: за несвоєчасне перерахування суми у розмірі 172000,00 дол. США за період з 06.06.2014 по 11.06.2014, суми розмірі 333000,00 дол. США за період з 09.06.2014 по 23.06.2014, суми у розмірі 101000,00 дол. США за період з 27.06.2014 по 02.07.2014.

Загальна сума нарахованої пені становить 117297,75 грн.

Позивач, подаючи даний позов до суду, вказав що податковий орган неправомірно застосував постанову Національного банку України від 14.11.2013 №453, якою встановлені скорочені строки здійснення валютних розрахунків - 90 днів, оскільки остання була чинна до 17.05.2014, а тому не могла бути застосована до розрахунків, які здійснювались в червні, липні 2014 року.

Водночас, суд зазначає, що частиною 2 статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено, що у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

А в силу положень частини 4 статті 4 цього Закону, в разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення термінів, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Судом встановлено, що уповноваженим перевіряючим ДПІ не були взяті до уваги та перевірені дати отримання арбітражним судом м. Москви позовних заяв по сумі 101 000 дол. США, а сама - 26.06.2014 року та по сумі 265 000 дол. США, а саме - 23.06.2014 року.

Враховуючи сукупність встановлених вище обставин справи, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 23.09.2014 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 117297,75 грн. за порушення пункту 1 постанови правління Національного банку України від 14.11.2013 №453, є безпідставним та таким що підлягає скасуванню.

З аналізу матеріалів справи та норм права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 77-78, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов товариства з додатковою відповідальністю «Торговий дім «Медапаратура» (04655, м. Київ, вул. Московський проспект, буд. 21, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 23.09.2014 №.

3. Стягнути на користь товариства з додатковою відповідальністю «Торговий дім «Медапаратура» (04655, м. Київ, вул. Московський проспект, буд. 21, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 234,94 грн. (двісті тридцять чотири гривні 94 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04213, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд. 58, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа