Справа № 2140/1799/18
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 2140/1799/18

Категорія 5.2.2Головуючий у суді І інстанції: Дмитрієва О.О. час і місце ухвалення: 12:11, м. Херсон

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюк Г.В.

суддів: Потапчук В.О. , Шляхтицький О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
Пред-к апелянтаБалихіна В.В. (довіреність)
Пред-к позивачаМалюк Є.В. (адвокат, довіреність)
Пред-к позивачаВіштал Д.А. (адвокат, довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П'ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року по справі за позовом приватного підприємства "НАСА" до Херсонської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000080/2 від 20.08.2018 р., -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Херсонської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000080/2 від 20.08.2018 р., мотивуючи його тим, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару прийняте не обґрунтовано, не містить відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості товару.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Херсонської митниці ДФС № UA508070/2018/000080/2 від 20.08.2018 року про коригування митної вартості.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Митниця ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що перевіркою документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, було встановлено, що вони містять розбіжності, числові значення складових митної вартості товарів, які є обов'язковими при її обчисленні, не підтверджені документально та заявлено неповні відомості про митну вартість товарів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем ПП «Наса» та компанією LINYI TAILAI PLASTIK CO LTD, Китай, 15.12.2016 було укладено контракт № СН-UA-15/12/16 (далі-Контракт) на поставку товару будівельних матеріалів за номенклатурою, кількістю та цінам згідно супровідних документів на умовах CIF ODESSA/ CIF CHЕRNOMORSK(ILYICHEVSK)/ CIF YUZHNIY, UKRAINE, відповідно до правил Інкотермс 2010.

На виконання умов Контракту позивачем імпортовано на митну територію України товар, а саме:

- Товар №1 плівка з полімерів вініл хлориду вторинної сировини, не поєднана з іншими матеріалами, з вмістом пластифікаторів не менше 6%, завтовшки не більше одного мм, не самоклейна, не пориста - код товару 39201089; (207 рулонів);

- Товар № 2: Плівка з полімерів вініл хлориду вторинної сировини, не поєднана з іншими матеріалами, з вмістом пластифікаторів не менше 6%, завтовшки не більше одного мм, не самоклейна, не пориста - код товару 39201089; (148 рулонів).

Плівка використовується при облицюванні виробів з деревини, у асортименті різних розмірів, для будівельних робіт, розміщена на деревяних палетах, вартістю 25728.19 дол. США (курс валюти 27.885488).

До м/п «Херсон-центральний» надійшов вантаж «плівка ПВХ», отримувачем якого зазначено ПП «Наса». За результатами фізичного огляду товару декларантом ОСОБА_7 було складено акт від 22.08.2018 б/н про невідповідність.

Відповідач зазначає, що під час проведення митного огляду за митною декларацією № 508070/2018/001154 митним органом було встановлено, що фактично задекларований товар є корейського походження, виробником якого є DOOSUNG KOREA CO, LTD. З метою випуску товару у вільний обіг декларантом до Митниці було подано тимчасову митну декларацію від 23.08.2018 року №508070/2018/001160.

Згідно листа LINYI TAILAI PLASTIC CO.,LTD б/н від 22.08.2018р. встановлено, що виробником частини товару є DOOSUNG KOREA CO,LTD та країною походження є Корея у зв'язку із недостатністю власного виробництва товару та для виконання умов договору.

У зв'язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митницею направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Згідно повідомлення від митниці декларанту про надання копій документів на підтвердження митної вартості товару декларантом до митного органу надано наступні документи: прас-лист, комерційну пропозицію.

23.08.2018 року декларантом позивача за договором про надання послуг митного брокера ФОП ОСОБА_7 для митного оформлення товару до сектору митного поста Херсон - центральний Херсонської митниці ДФС України подано митну декларацію №UA508070/2018/000080/2, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 43684.07 доларів США, за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Разом з вантажно-митною декларацією позивачем для оформлення товару надано: пакувальний лист; рахунок-фактура (інвойс); коносамент; автотранспортні накладні; декларація про походження товару; зовнішньоекономічний договір (контракт); доповнення до зовнішньоекономічного контракту; договір про надання послуг митного брокера, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застоуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держ., інші некласифіковані документи; акт про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у документах, необхідних для здійснення їх митного контролю, про пошкодження товарів, їх упаковки; судове рішення у справі цивільної, господарської або адміністративної юрисдикції; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів.

Згідно ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант, який заявляє митну вартість товару зобовязаний подавати достовірні відомості про визначення митної вартості, які повінні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Митний орган дійшов висновку, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв'язку із тим, що складові митної вартості (фактурна вартість) достовірно документально не підтверджено, документи надані для підтвердження митної вартості місять розбіжності: заявлена декларантом митна вартість товару на умовах CIF ODESSA є нижчою ніж прямі витрати на виробництво товару в Азії; відповідно до п. 6.2. контракту виробником товару є LINYI TAILAI PLASTIK CO. LTD, в той час як декларантом надано лист-пояснення від 22.08.2018 про те, що виробником товару №1 є DOOSUNG CO., LTD; на вимогу митного органу декларантом не надані наступні документи, а саме: інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, митну декларацію країни експорту, доповнення до зовнішньоекономічного договору.

За результатами проведеної консультації, митну вартість товару №1 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст. 64 МКУ на підставі інформації наявної у митного органу мд від 21.05.2018 №UA 504180/2018/001913, а саме: 1,48 дол. США/кг. (числове значення митної вартості товару становить 26095.4кг*1.48=38621.192.88 дол. США). Попередні методи не застосовувались.

23.08.2018 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA508070/2018/000080/2.

Вважаючи означене рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення Херсонської митниці ДФС № UA508070/2018/000080/2 від 20.08.2018 року про коригування митної вартості є протиправним, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МКУ митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень МКУ митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МКУ, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст. 53 МКУ визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеною товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

З матеріалів справи вибачається, що позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару, а саме пакувальний лист; рахунок-фактура (інвойс); коносамент; автотранспортні накладні; декларація про походження товару; зовнішньоекономічний договір (контракт); доповнення до зовнішньоекономічного контракту; договір про надання послуг митного брокера, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застоуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держ., інші некласифіковані документи; акт про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у документах, необхідних для здійснення їх митного контролю, про пошкодження товарів, їх упаковки; судове рішення у справі цивільної, господарської або адміністративної юрисдикції; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів.

Проте, митний орган дійшов висновку, що надані позивачем на запит додаткові документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару. Декларантом до митного органу надано не всі документи на запит митного органу.

За результатами проведеної консультації прийнято рішення про визначення митної вартості товару, що імпортується, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що надані позивачем документи не мають розбіжностей, з огляду на наступне.

15 грудня 2016 року між ПП «Наса» та LINYI TAILAI PLASTIK CO. LTD, Китай, укладено кронтракт № СН-UA-1512/16 про постачання товару на умовах CIF ODESSA/ CIF CHЕRNOMORSK(ILYICHEVSK)/CIF YUZHNIY, UKRAINE, відповідно до правил Інкотермс 2010. Відповідно до додаткової угоди від 28.08.2017 року до контракту № СН-UA-1512/16 збільшено суму контракту до 3000000 USD, відповідно до додаткової угоди від 11.12.2017 року до контракту № СН-UA-1512/16 продовжено строк дії контракту на 3 роки строком від 15.12.2017 року до 14.12.2020 року, відповідно до додаткової угоди від 18.08.2017 року до контракту № СН-UA-1512/16 змінено умови сдачі (прийому) товару, а саме вантажовідрпвником визначено SIM (Sejul Industrial Machinhes).

Пакувальний лист містить дані про розмір, кількість, вагу нетто та брутто плівки, країну постачання товару Корея, покупця товару та перевізника, пакувальний лист скріплено печаткою продавця та підписом повноважного представника. Крім того, пакувальний лист містить інформацію про країну походження товару, а саме Китай, зазначено про постачання плівки, запакованою у 40 палетах.

Комерційна пропозиція від 03.07.2018 року також містить дані про товар в кількості 355 штук загальною вартістю 43684.07 доларів США, інвойс скріплено печаткою продавця та підписом повноважного представника.

Згідно морського коносаменту від 09.07.2018 товар завантажено в порту Busan port.S.Korea; отримувач вантажу ПП «Наса», порт розвантаження Одесса, Україна.

23.08.2018 року позивач надав на адресу митного органу комерційну пропозицію від виробника, прайс-лист від виробника.

Згідно прайс-листа виробника від 01.06.2018р. та бізнес-пропозиції від 29.06.2018р. постачання товару ПП «Наса» пропонуєтться від порту Busan, Korea, країна походження товару Китай.

Крім того, відповідно до листа постачальника ПП «Наса» від 22.08.2018 року на виконання своїх зобов'язань щодо своєчасності та кількості, частина товару була закуплена ним у іншого виробника, таким чином країною походження частини товару плівки, є дійсно Корея, виробник товару DOOSUNG CO., LTD. Технічні характеристики товару, його ціна згідно інвойсу №NS-CI-03JULE2018/2 від 03.07.2018, прайс-листа від 01.06.2018 та комерційної пропозиції від 29.06.2018р. залишаються незмінними.

До того, під час слухання справи у суді апеляційної інстанції позивачем було надано копію листа, у якому зазначено, що 22 серпня 2018 року компанією LINYI TAILAI PLASTIK CO. LTD на електрону скриньку ПП «Наса» було відправлено лист, в якому LINYI TAILAI PLASTIK CO. LTD зазначило, що при виконанні зобов'язань за контрактом № СН-UA-1512/16 від 15 грудня 2016 року у останньої виникли виробничі труднощі, в результаті чого LINYI TAILAI PLASTIK CO. LTD була змушена закупити частину товару у виробника DOOSUNG CO., LTD. При цьому, LINYI TAILAI PLASTIK CO. LTD зазначало ПП «Наса», що ціна на товар (Плівка ПВХ) поставлений за контрактом № СН-UA-1512/16 від 15 грудня 2016 року залишається для компанії незмінною, а саме такою, що зазначена в інвойсі№NS-CI-03JULE2018/2 від 03.07.2018, прайс-листа від 01.06.2018 та комерційної пропозиції від 29.06.2018р.

Отже, жодна із зазначених в рішеннях про коригування митної вартості товарів обставин не вказує на наявність розбіжностей щодо визначення митної вартості товару. Розбіжність - це відсутність однаковості у документах щодо митної вартості товару. Натомість, згідно ст. 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 МКУ обумовлює методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервного.

При цьому кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Аналогічну правову позицію викладено в рішенні Вищого Адміністративного суду України за аналогічною справою № К/800/10807/16 від 13.04.2017 року, за участю тих же сторін.

З матеріалів справи вибачається, що митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зокрема: документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності, заявлена декларантом митна вартість товару на умовах поставки CIF ODESSA є нижчою ніж прямі витрати на виробництво товару в Азії …. митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу, а саме МД від 21.05.2018 № №UA504180/2018/001913 а саме 1,48 дол.США/кг (26095.4кг*1,48=38621.192 дол. США.). Відповідач не надав на адресу суду митні декларації, які він використав для визначення митної вартості товарів.

Разом з тим, необґрунтованим та не мотивованим є використання митним органом відповідних митних декларацій, оскільки не відомо на яких умовах здійснювалась поставка товару за ними, а поставка товару імпортованого позивачем здійснювалась на умовах CIF Чорноморськ. Відповідач не надав доказів, що поставка товару за наведеною митним органом митними деклараціями відбувалась на умовах CIF Чорноморськ.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Отже, позивачем для оформлення товару за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару (за резервним методом).

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 19 квітня 2017 року в справі К/800/37458/15.

Апелянтом не надано доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

Щодо посилання митного органу на те, що декларантом неподані всі необхідні документи для встановлення митної вартості товарів, а саме: інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, митну декларацію країни експорту, доповнення до зовнішньоекономічного договору, суд наголошує на наступному.

Наведені документи не відноситься до переліку обов'язкових документів, що мають надаватися митному органу для підтвердження митної вартості товарів (згідно ст. 53 Митного кодексу України), а тому ненадання додаткових документів не є підставою для здійснення коригування митної вартості товарів.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 лютого 2018 року по справі № 815/2013/15.

Що стосується твердження відповідача про те, що задекларована позивачем митна вартість товару є нижчою ніж прямі витрати на виробництво, вартість ПВХ сировини у задекларованому товарі коливається від 960 до 990 дол. США/тону, в той час як лише вартість ПВХ сировини в Азії коливається від 930 до 950 дол. США/тону, слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що калькуляція виробника не подавалась під дану поставку, а тому суд не може приймати до уваги, як обставину яка спростовує визначену в супровідних документах вартість товару. Крім того, джерело на яке послався відповідач, визначивши вартість ПВХ сировини у задекларованому товарі на «Щотижнеивк ICIS «Маркет Репорт»» від 27.07.2018., не може використовуватись при визначенні відповідної вартості, так як являється комерційним виданням.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення про корегування митної вартості не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визнана джерелом права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Бендерський проти України (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Згідно статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набув чинності для України 11.09.1997 року) Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права....

Вирішуючи питання стосовно застосування ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Україна Тюмень проти України (N 22603/02 §55) зазначено, … що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи ... Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові статті 1 Першого протоколу, включно із другим реченням, яке необхідно розуміти в світлі загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

В даному випадку корегування митної вартості товарів створило ситуацію, в якій позивач, без жодних правових на те підстав, змушений зазнавати фінансового тиску на свою господарську діяльність, що є недопустимим. До того ж доводи відповідача покладені в основу його правової позиції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги приватного підприємства "НАСА" про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000080/2 від 20.08.2018 р. належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги дублюють заперечення на адміністративний позов (а.с.59) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року по справі № 2140/1799/18, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено - 27 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.