Справа № 520/1801/19
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

26 лютого 2019 р. справа № 520/1801/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Панченко О.В. розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання протиправною бездіяльності (дій), зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність (дії) Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова (, 61170, вул. Валентинівська, 22 Б, м.Харків) щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1, АДРЕСА_1) з 01.01.2014 по 02.08.2014 року пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, призначеної до ст.ст.50, 54 ЗУ №796-ХІІ від 28.02.91 р. "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова (, 61170, вул. Валентинівська, 22 Б, м.Харків) здійснити перерахунок ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1, АДРЕСА_1) пенсії з 01.01.2014 по 02.08.2014 року (включно) у відповідності до ч.4 ст.54 ЗУ №796-ХІІ від 28.02.91 р. "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з 01.01.2014 по 02.08.2014 року (включно) у відповідності до ст.50 ЗУ №796-ХІІ від 28.02.91 р. "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 ЗУ №1058-ІV від 09.07.2003 р. "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше виплачених сум.

В позовній заяві позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що у спорах про поновлення виплати пенсій, які нараховувались, але безпідставно не виплачувались, право на звернення до суду є безстрочним і не може обмежуватись строком. У зв'язку з викладеними обставинами, позивач просить суд визнати поважними причини пропуску строку на оскарження та поновити процесуальний строк на оскарження рішень.

Відповідно до ч.1 ст.118 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Згідно з ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Також слід зазначити, що відповідно до положень ст.55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно ч.1 ст.6 Європейської Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Зі змісту Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Проніна проти України" вбачається: суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.

Враховуючи поважність наведених позивачем причин пропуску строку звернення до суду, з метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 121, 122, 243, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду по справі №520/1801/19, - задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_1 для звернення до суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання протиправною бездіяльності (дій), зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Панченко