Справа № 824/16/19-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/16/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Анісімова О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кривохижої Н.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Баланецького О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, а також про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Чернівецької міської ради, у якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати пункт 2.3 рішення сесії Чернівецької міської ради від 22 грудня 2018 року № 1597 "Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок";

- зобов'язати Чернівецьку міську раду на черговому засіданні сесії прийняти рішення, відповідно до якого надати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1) дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,07 га, яка розташована в АДРЕСА_1.

2. Ухвалою від 09.01.2019 року позовну заяву залишено без руху та встановлено п'ятиденний строк для усунення недоліків, які зазначені в мотивувальній частині цієї ухвали.

3. 17.01.2019 року, у встановлений судом строк, позивачем усунуто недоліки позовної заяви, на які вказувалось в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, а тому ухвалою від 18.01.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. 05.10.2018 року позивач звернувся до Чернівецької міської ради (далі - відповідач) із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,07 га, яка розташована в АДРЕСА_2

5. Проте, сесією Чернівецької міської ради прийнято рішення №1597 від 22.12.2018 року, згідно пункту 2.3 якого йому відмовлено у наданні вказаного дозволу, що обумовило його звернення до суду із позовною заявою.

ІІІ АРГУМЕНТИ СТОРІН

6. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та надали суду пояснення відповідно до змісту позовної заяви та відповіді на відзив.

7. Зокрема позивач вважає, що зазначена відповідачем у рішенні №1597 від 22.12.2018 року підстава для відмови йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки, а саме протокол засідання координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради від 15.11.2018 року, №36, згідно якого йому відмовлено у наданні даного дозволу, оскільки учасникам антитерористичної операції виділяються земельні ділянки переважно у масивах садибної житлової забудови - суперечить нормам Земельного кодексу України.

8. Земельна ділянка на яку він просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою для подальшої передачі у власність із зазначенням місця її розташування є несформованою та вільною.

9. Доводи відповідача про відсутність у нього підстав для її отримання і переваг перед іншими громадянами є протиправними та необґрунтованими. Вказував, що черга на земельну ділянку, щодо якої він звернувся щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки відсутня, що підтверджується листом Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 22.11.2018 року. Посилаючись на п. "г" ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України зазначив, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок не більше 0,10 га.

10. За таких обставин, позивач вважає, що пункт 2.3 рішення Чернівецької міської ради №1597 від 22.12.2018 року щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки йому відмовлено у наданні вказаного дозволу з не передбачених законом підстав.

11. Окрім того, координаційним центром з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради за заявою позивача від 05.10.2018 року приймалось два рішення, які оформлені протоколами №35 від 01.11.2018 року та №36 від 15.11.2018 року. Згідно змісту цих протоколів мотивація відмови щодо виділення позивачеві земельної ділянки є різною.

12. Відповідач 11.02.2019 року подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, оскільки позивач не перебуває на обліку учасників антитерористичної операції під №1; площа земельної ділянки не відповідає рішенню загальних зборів учасників антитерористичної операції м. Чернівці від 07.04.2016 року; надання земельної ділянки не погоджено координаційним центром з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради; земельна ділянка не закріплена за будинковолодінням №41-Ж в якому зареєстроване його місце проживання.

13. На думку відповідача оскаржуване позивачем рішення не суперечить законодавству, оскільки прийнято відповідно до положень Земельного кодексу України. При цьому відповідач наголошував на тому, що питання про передачу земельної ділянки у власність є виключною компетенцією Чернівецької міської ради.

14. У судовому засіданні, як свідка допитано ОСОБА_5, який пояснив суду, що він є головою координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою у зв'язку із тим, що позивач тільки перед зверненням із заявою про надання вказаного дозволу зареєструвався за адресою АДРЕСА_1. Разом із цим, вказував, що площа земельної ділянки, на надання дозволу на складання проекту землеустрою, зокрема 0,07 га не відповідає рішенню загальних зборів учасників антитерористичної операції м. Чернівці від 07.04.2016 року, яким затверджено площу в розмірі 0,05 га. Крім цього, пояснив, що позивач може отримати земельну ділянку в житловому масиві спеціально виділеному для учасників антитерористичної операції в розмірі 0,05 га.

ІV. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

15. Так, згідно довідки Головного управління МВС України у Луганській області №ВДЗ/9891/А від 12.09.2015 року підполковник міліції ОСОБА_1. начальник відділу режимно-секретного та документального забезпечення УМВС України в Чернівецькій області дійсно в період з 15.08.2015 по 15.09.2015 року безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності. Суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Луганської області (а.с. 37).

16. 17.11.2015 року позивач звернувся до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із заявою, в якій просив взяти його на облік учасників антитерористичної операції на території України для отримання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в м. Чернівцях (а.с. 33).

17. 05.10.2018 року позивач звернувся до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із заявою, в якій просив надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення йому, як учаснику АТО, земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_2, орієнтовною площею 0,07 га (а.с. 12, 32).

18. Листом №Г-5774/3-04/01 від 11.10.2018 року Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради повідомив позивача про розгляд звернення та про те, що після надання рекомендацій координаційного центру його буде проінформовано письмово окремо (а.с. 15)

19. 01.11.2018 року відбулось засідання координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради, яке документоване протоколом №35. На порядку денному засідання розглянуто звернення ОСОБА_1 на рахунок виділення земельної ділянки під індивідуальне будівництво в межах 0,07 га по АДРЕСА_2, в ході чого встановлено, що за інформацією, наданою працівниками департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради, по вказаній адресі вже було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку іншому учаснику антитерористичної операції на сході України (а.с.87-88).

20. Крім цього, 15.11.2018 року відбулось засідання координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради, яке документоване протоколом №36. На порядку денному засідання розглянуто звернення ОСОБА_1 на рахунок виділення земельної ділянки під індивідуальне будівництво в межах 0,07 га по АДРЕСА_2, в ході чого встановлено, що за інформацією, наданою працівниками департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради від 06.11.2018 року №1505 передбачено, що учасникам антитерористичної операції виділяються земельні ділянки переважно в масивах садибної житлової забудови. Після обговорення, вирішено відмовити ОСОБА_1 у виділенні земельної ділянки під індивідуальне будівництво в межах 0,07 га по АДРЕСА_2. (а.с. 16-18, 39-40).

21. 22.12.2018 року 66 сесією Чернівецької міської ради VII скликання прийнято рішення №1597 "Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок", пунктом 2.3 якого ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0700 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_2. Підставою для відмови став протокол засідання координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників АТО при виконкомі Чернівецької міської ради від 15.11.2018 року, №36 (а.с. 20).

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

22. Предметом цього позову є рішення Чернівецької міської ради, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0700 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

23. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

24. Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

25. Статтями 2 та 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-ІІІ (далі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

26. Відповідно до статті 25 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 року, №858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документів із землеустрою.

27. Згідно із частиною 2 статті 50 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 року, №858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

28. Частиною 1 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

29. Відповідно до частини 1 статті 117 ЗК України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

30. Статтею 118 ЗК України передбачений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

31. Зокрема, відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

32. Згідно із частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

33. Статтею 186-1 ЗК Україна врегульовані питання щодо повноважень органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою про відведення земельних ділянок.

34. Відповідно до частини 9 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, а відповідно до частини 10 цієї ж статті ЗК України передбачено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

35. Пунктом "г" частини 1 статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

36. Отже, із системного аналізу вказаних норм видно, що законодавцем визначено процедуру набуття громадянами у власність земельних ділянок із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства. Так, зокрема, після отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, наданого уповноваженим органом за заявою особи, яка зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою, розробляється проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Указаний проект потребує погодження з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Після цього у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орган виконавчої влади, який передає земельну ділянку державної власності у власність, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. У разі ж відмови органу виконавчої влади у передачі земельної ділянки у власність, що фактично полягає у відмові затвердити проект землеустрою, така може бути оскаржена до суду.

37. Нормами ЗК України також чітко визначені підстави, за наявності яких заявнику може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Разом із цим, даний перелік є вичерпним.

38. Як встановлено вище судом, відповідачем відмовлено у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_2 на підставі протоколу засідання координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради №36 від 15.11.2018 року.

З даного приводу суд зазначає наступне.

39. Підстави для відмови у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність, які зазначені в абзаці 1 частини 7 статті 118 ЗК України є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають.

40. Представник позивача у відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні суду пояснив, що підставою для відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність став протокол засідання координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради №36 від 15.11.2018 року, який в його розумінні є нормативно-правовим актом прийнятим відповідно до закону, яким врегульовано розташування земельних ділянок.

41. Координаційний центр з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради діє на підставі Положення про координаційний центр з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради 24.03.2015 року №149/6 (далі - Положення №149/6), яке прийнято відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997, №280/97-ВР.

42. Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997, №280/97-ВР відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а отже не є законом, яким врегульовується розташування земельних ділянок.

43. У зв'язку із зазначеним, прийняте на його підставі Положення №149/6 не є в розумінні абзацу 1 частини 7 статті 118 ЗК України нормативно-правовим актом, яким врегульовується питання розташування земельної ділянки.

44. Окрім цього, відповідно до пункту 1.1 Положення №149/6 координаційний центр з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради є постійно діючим дорадчим колегіальним органом.

45. Згідно пункту 1.3 Положення №149/6 метою діяльності Центру є об'єднання зусиль органів міської ради та громадських організацій, спрямованих на соціальну і моральну підтримку учасників антитерористичної операції, членів їх сімей та родинам загиблих учасників АТО, вирішення за рахунок можливостей місцевого самоврядування та громадськості проблем, що їх турбують.

46. Пунктом 2.4 Положення №149/6 передбачено, що рішення Центру носять рекомендаційний характер і враховуються виконавчими органами міської ради при прийнятті рішень, що стосуються чернівчан - учасників АТО та членів їх сімей, а відповідно до його пункту 5.7 рішення Центру мають рекомендаційний характер і є обов'язковими для розгляду органами міської ради.

47. Аналізуючи викладене у своїй сукупності, слід прийти до висновку, що рішення координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради носять тільки рекомендаційний характер та мають бути враховані для розгляду органами міської ради.

48. Однак, в силу своєї правової природи вони не можуть встановлювати імперативи, які не передбачені чинним законодавством України, а тому такі рішення не можуть бути покладені в основу оскаржуваного позивачем рішення та слугувати підставою для відмови останньому у наданні дозволу на складання проекту землеустрою.

49. Виходячи із викладеного, відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність не з вказаних в абзаці 1 частини 7 ст. 118 ЗК України підстав.

50. При цьому суд звертає увагу відповідача на діяльність координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради, який за наслідками розгляду заяви позивача прийняв два рішення (дивись пункти 19,20 цього рішення) з різними обґрунтуванням відмови, а саме:

- згідно протоколу від 01.11.2018 року підставою для відмови стала інформація, надана працівниками департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради, згідно якої по вказаній адресі вже було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку іншому учаснику антитерористичної операції на сході України;

- згідно протоколу від 15.11.2018 року підставою для відмови стала інформація, надана працівниками департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради, згідно якої учасникам антитерористичної операції виділяються земельні ділянки переважно в масивах садибної житлової забудови.

51. Аналізуючи викладене слід прийти до висновку, що діяльність координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради, носить не прогнозований характер, а прийняті ним рішення суперечать фактичним обставинам у справі. Зокрема, згідно наявного у справі листа департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради від 22.11.2018 року, №Г-131/-04/01-інф, станом на 14.11.2018 року звернень щодо виділення земельної ділянки, поряд із будинком 41 (напроти будинку 41-Ж) не надходило, дозволів на складання проекту відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку не надавалося (а.с.72).

52. Крім цього, помилковими й такими, що не свідчать про правомірність оскаржуваного рішення є посилання відповідача на те, що позивач не перебуває на обліку учасників антитерористичної операції під №1; площа земельної ділянки не відповідає рішенню загальних зборів учасників антитерористичної операції м. Чернівці від 07.04.2016 року; надання земельної ділянки не погоджено координаційним центром з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради; земельна ділянка не закріплена за будинковолодінням №41-Ж в якому зареєстроване його місце проживання. Вказане також у відповідності до норм ЗК України не є підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,07 га.

53. При цьому суд звертає увагу на довідку Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин №Г-1074/0-04/01 від 18.02.2019 року, згідно якої ОСОБА_1 право на безоплатну передачу земельних ділянок у власність (приватну власність) в межах м. Чернівці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства, індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, ведення садівництва - не використав.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

54. Аналізуючи матеріали адміністративної справи у своїй сукупності, суд вважає, що підстава для відмови позивачу у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка зазначена в оскаржуваному пункті 2.3 рішення сесії Чернівецької міської ради від 22.12.2018 року №1597 "Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок" не передбачена ЗК України, а отже відповідач діяв в супереч положень частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

55. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а згідно частини 2 цієї статті КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

56. Відповідачем не доведено суду правомірність прийняття оскаржуваного позивачем рішення, натомість останній довів суду його протиправність, а тому, суд вважає позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним і скасування пункту 2.3 рішення сесії Чернівецької міської ради від 22 грудня 2018 року № 1597 "Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок" обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

57. Щодо вимог позивача в частині зобов'язати Чернівецьку міську раду на черговому засіданні сесії прийняти рішення, відповідно до якого надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,07 га, яка розташована в АДРЕСА_1, суд зазначає наступне.

58. Статтею 245 КАС України визначено повноваження суду при вирішенні справи. Зокрема відповідно до пункту 2 частини 2 цієї статті КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

При цьому відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

59. Отже, виходячи із зазначених положень статті 245 КАС України, враховуючи те, що позивачем оскаржуються індивідуальний акт, суд може відповідача у цій справі зобов'язати вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

60. Позивач просить суд зобов'язувати відповідача прийняти рішення на його користь, однак такий спосіб захисту порушеного права суперечить вимогам КАС України, оскільки по своїй природі рішення є відмінним від дій, які суд може зобов'язати вчинити.

61. Дійсно чинний КАС України передбачає, можливість суду зобов'язати суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (частина 4 статті 245 КАС України), однак такий спосіб захисту порушеного права можливий у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті (визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії).

62. У цій справі, відповідно до змісту позовної заяви, бездіяльності з боку відповідача не було, а тому зобов'язувати його приймати відповідне рішення є не правильним та суперечить положенням процесуального закону.

63. За таких обставин суд не вбачає підстав для втручання в діяльність органу місцевого самоврядування, шляхом підміни його виключної функції через зобов'язання прийняти певне рішення, а тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

64. Разом з цим, враховуючи положення частини 3 статті 245 КАС України щодо права суду зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також положення частини 2 статті 9 КАС України щодо права суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, суд вважає за необхідним у цій справі вийти за межі позовних вимог і з метою надання ефективного захисту порушеному права позивача, зобов'язати відповідача:

- повторно розглянути заяву позивача від 05.10.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,07 га, яка розташована в АДРЕСА_1 відповідно до положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, №2768-III із врахуванням висновків суду, які викладені в мотивувальній частині цього рішення.

65. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що при прийнятті рішення відповідачем щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відсутній адміністративний розсуд, оскільки розсуд передбачає повноваження обирати у конкретній ситуації з правомірних альтернатив відповідний правомірний варіант поведінки/рішення. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слів «може», «або».

У випадку, коли повноваження суб'єкта владних повноважень сформульовані через формулу дихотомії «задоволити-відмовити», а фактично законодавство не передбачає альтернативи рішення при зверненні особи у разі виконання нею вимог закону, будь-які дискусії про дискреційні повноваження стають безпредметними. Встановити наявність чи відсутність умов дії норми не можна відносити до адміністративного розсуду.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

66. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат. Зокрема, відповідно до її частини 1 при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

67. У цій справі позивач не сплачував судовий збір, оскільки звільнений від нього відповідно до статті 13 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року, №3674-VI, а також доказів понесення ним інших судових витрат суду не надав, у зв'язку із чим відсутні підстави для вирішення даного питання.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, а також про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 2.3 рішення сесії Чернівецької міської ради від 22 грудня 2018 року № 1597 "Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок".

3. Зобов'язати Чернівецьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,07 га, яка розташована в АДРЕСА_1 відповідно до положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, №2768-III із врахуванням висновків суду, які викладені в мотивувальній частині цього рішення.

4. У частині зобов'язання Чернівецьку міську раду на черговому засіданні сесії прийняти рішення, відповідно до якого надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,07 га, яка розташована в АДРЕСА_1 - у задоволенні позову відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 березня 2019 р.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Відповідач - Чернівецька міська рада (Центральна площа, 1, м. Чернівці, 58002, ).

Суддя О.В. Анісімов