Справа № 809/910/18
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/480/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів: Большакової О.О., Пліша М.А.

за участі секретаря судового засідання Гром І.І.,

представник позивача: ОСОБА_1, Сопків П.В.

відповідач: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року у справі № 809/910/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій,-

суддя в 1-й інстанції - Остап'юк О.О. ,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - 11.07.2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

29.05.2018 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та просила:

- визнати протиправними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо здійсненого 01.10.2017 року перерахунку пенсії за віком з врахуванням до страхового стажу періоду роботи як самозайнятої особи з 01.07.2000 по 31.12.2003 року із застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% заробітної плати за вказаний період.

- зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок з 21.09.2016 року пенсії за віком із застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% з врахуванням до страхового стажу в розмірі 1,35 % з врахуванням до страхового стажу період роботи з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року і заробітної плати за вказаний період відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на час призначення пенсії нарахувати та виплатити недоотримані суми пенсії

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачу з 21.09.2016 року призначено пенсію за віком. Однак, при розрахунку пенсії не врахував період роботи з 01.07.2000 до 31.12.2003 внаслідок чого занизив середньомісячний дохід та застосував нижчий коефіцієнт кратності страхового стажу.

Постановою Івано-Фраківського окружного адміністративного суду від 11липня 2018 позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 01.10.2017 з врахуванням до страхового стажу період її роботи з 01.07.2000 до 31.12.2003 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% із заробітної плати за період з 01.07.2000 року до 31.12.2003 року.

Зобов'язано Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити з 21.09.2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням періоду її страхового стажу з 01.07.2000 року до 31.12.2003 року з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% встановленого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», чинного на станом на 21.09.2016 року, з врахуванням виплачених сум.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - апелянт,Надвірнянське ОУПФ в Івано-Франківській області ) подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Сторона апелянта вимог суду апеляційної інстанції щодо обов'язкової участі у судовому засіданні не виконала, участі уповноваженого представника не забезпечила.

Заслухавши суддю - доповідача, представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.08.2016 року, у зв'язку з досягненням пенсійного віку, позивач звернулася до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою та відповідними документами за призначенням пенсії за віком.

З 21.09.2016 року Надвірнянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області позивачу призначено пенсію за віком, враховано: середній заробіток 11 339, 87 гривень, загальний стаж роботи з 01.10.1976 року до 31.12.2015року, який становив 38 років 2 місяці та 20 днів, коефіцієнт стажу 0, 38167, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1, 35, що підтверджується протоколом за №1783 від 31.08.2016 року.

При призначенні позивачу пенсії за віком відповідач не врахував стаж роботи позивача за період з 01.07.2000 року до 31.12.2003 року, у зв'язку із неподанням позивачем звітності та не врахував подану нею довідку за №3607/04 від 15.08.2016 року про сплату внесків до територіального Пенсійного фонду за період з 01.03.1999 року до 31.12.2013 року.

У зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу з 01.10.2017 року, врахувавши: середню заробітну плату - 3 764, 40 гривень, розмір заробітку з 01.10.2017 року - 17 967, 44 гривень, коефіцієнт заробітної плати - 4,77299, період заробітку, що увійшов до розрахунку - 31.12.2015 року, визначив загальний стаж роботи 35 років 08 місяців 19 днів, коефіцієнт стажу - 0,35667.

15.11.2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. Розпорядженням відповідача за №173202 від 27.11.2017 року позивачу здійснено перерахунок пенсії та виплату пенсії з 01.11.2017 року, врахувавши: середній заробіток позивача за період з 01.07.2000 року до 31.07.2016 року - 18 260, 50 гривень, коефіцієнт стажу 0,39750, індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати - 4, 85084, визначив загальний стаж роботи 39 років 09 місяців 19 днів.

Суд першої інстанції за результатами судового розгляду прийшов до висновку, що при призначенні позивачу пенсії з 21.09.2016 року не зарахував період її роботи з 01.07.2000 року до 31.12.2003 року.

В подальшому, при зверненні позивача за нарахуванням їй пенсії з 21.09.2016 року позивачем було підтверджено сплату страхових внесків до територіального Пенсійного фонду, нарахованих із заробітку позивача, за період роботи з 01.07.2000 року до 31.12.2003 року, що підтверджується довідкою за №3607/04 від 15.08.2016 року про сплату внесків до територіального Пенсійного фонду за період з 01.03.1999 року до 31.12.2013 року та довідкою за №244/09/09-13-20-023/223 від 12.10.2016 року про сплату позивачем податку на доходи фізичних осіб за вказаний період (а.с.2,25).

Відповідач період роботи з 01.07.2000 року до 31.12.2003року до обрахунку страхового стажу не включив, на тій підставі, що відповідачем за цей період не подавалася звітність до Пенсійного Фонду.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що виходячи зі змісту Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» подання звітності до Пенсійного фонду не входить до переліку документів, що долучаються до заяви про призначення пенсії за віком. Оскільки, визначені Законом підстави включення періодів роботи до страхового стажу наявні у позивача. Відсутність відомостей про неподання звітностей до Пенсійного Фонду не можуть слугувати самостійною підставою для відмови у зарахуванні страхового стажу. Суд першої інстанції вказав, що відповідачем протиправно при призначенні позивачу пенсії за віком не враховано період роботи з 01.07.2000 року до 31.12.2003року.

На думку колегії суддів висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставина справи.

Так, дійсно, з 21.09.2016 року Надвірнянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області позивачу призначено пенсію за віком. Загальний розмір пенсії становив 7996,36 грн..

Зі змісту заяви про призначення пенсії за віком встановлено, що така заява подана 22.08.2016 року (а.с. 17).

При призначенні пенсії за віком позивачу не було враховано періоди роботи з 01.07.2000 року до 31.12.2003року.

Позивачем не вчинялись дії щодо оскарження дій пенсійного органу щодо визначення загального періоду страхового стажу, коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1, 35, що підтверджується протоколом за №1783 від 31.08.2016 року, тощо.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини 1 статті 45 даного Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Постановою Кабінету Міністрів України за №22-1 від 25.11.2005 року затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

Розділ ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплат раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Разом з тим, на виконання Порядку № 26-1 - Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 року № 26-1, позивач відноситься до кола осіб, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу, безпосередньо від цієї діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається з врахуванням заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях та коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми, з врахуванням суми місяців страхового стажу та величини оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08% (в редакції Закону, чинній на момент призначення позивачу пенсії).

Згідно з частини 1 статті 40 даного Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Відповідно до пункту 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Суд першої інстанції вказав, що визначені Законом підстави включення періодів роботи до страхового стажу наявні у позивача. Відсутність відомостей про неподання звітностей до Пенсійного Фонду не можуть слугувати самостійною підставою для відмови у зарахуванні страхового стажу.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції було визначено предмет адміністративного позову не в оцінці підстав зарахування стажу, а в підставах зарахування коефіцієнту страхового стажу, що діяв на момент призначення пенсії.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суду першої інстанції слід було розмежувати позовні вимоги, та визначити підстави для їх розгляду.

Як було зазначено судом апеляційної інстанції після призначення позивачу пенсії за віком, пенсійним фондом не вчинялось дій щодо зміни розміру пенсійних нарахувань включно до листопада 2017 року. Вказана обставина наведена у мотивувальній частині відзиву Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 22.06.2018 року ( а.с. 64). Лише у листопаді 2017 року позивачем було здійснено подання звітів форми ОК-5 , на підставі яких було проведено коригування індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Відсутність таких відомостей у 2016 році, на момент призначення пенсії підтверджується відсутністю вказаних даних у матеріалах справи.

Подання звітів по застрахованій особі та відомостях за період з 01.07.2000 року до 31.12.2003 року форми ОК-5 було здійснено позивачем 15.11.2017 року, що засвідчує долучена до матеріалів справи виписка (а.с.56).

Разом з тим, до суду першої інстанції надійшли від позивача примірники звітів за період з 01.07.2000 року до 31.12.2003 року форми ОК-5, долучених до заяви про приєднання доказів від 17.07.2018 року ( а.с. 78).

На доведення цієї обставини було здійснено перерахунок пенсії з 01 листопада 2017 року, але з врахуванням зміни величини одного року страхового стажу у відсотках. На виконання Закону України №2148-VIII « Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення пенсії» з 01.10.2017 року пенсії працюючим пенсіонерам виплачуються в повному обсязі та здійснюється осучаснення заробітної плати та зменшення величини страхового стажу до 1%.

Наведені обставини підтверджують помилковість твердження позивача щодо підстав використання розміру страхового стажу 1,35 %, оскільки на момент проведення призначення пенсії ОСОБА_1 у 2016 році відомостей щодо подачі звітності за період з 01.07.2000 року до 31.12.2003 року форми ОК-5 не існувало, що привело до помилкового винесення судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 судом першої інстанції.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі«Руїс Торіха проти Іспанії»(RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29) .

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції винесене з істотним порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, тому таке підлягає скасуванню.

Керуючись, ч.3 ст.243, ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року у справі № 809/910/18 - скасувати, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді О. О. Большакова
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 21.02.2019