Справа № 404/214/15-а(2-а/404/144/15)
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 404/214/15-а(2-а/404/144/15)

адміністративне провадження № К/9901/68113/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Коваленко Н. В., Кравчука В. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 404/214/15-а(2-а/404/144/15)

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії;

за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Іванова С. М., Панченко О. М., Чередниченка В. Є.) від 15 листопада 2018 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо переведення пенсії за вислугу років на пенсію за віком і проведення перерахунку пенсії за віком з урахуванням пенсії за вислугою років із застосуванням показника заробітної плати (доходу) по Україні за 2007 рік;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 29 серпня 2014 року згідно вимог ст. 26, 27, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виходячи з показника середньої заробітної плати за п'ять календарних років, що передують року призначення пенсії та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

2. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

3. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2; постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2015 року скасовано; прийнято нову постанову; визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Кіровограді Кіровоградської області щодо переведення пенсії ОСОБА_2 за вислугою років на пенсію за віком і проведення перерахунку пенсії за віком з урахуванням пенсії за вислугою років із застосуванням показника заробітної плати (доходу) по Україні за 2007 рік; зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 29 серпня 2014 року згідно вимог ст. 26, 27, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виходячи з показника середньої заробітної плати за п'ять років, що передують року призначення пенсії та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

4. 13 лютого 2017 року до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшла заява Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про роз'яснення постанови суду, посилаючись на те, що з викладеного в постанові суду є незрозумілим, який показник середньої заробітної плати за п'ять років, що передують року призначення пенсії повинен братися при розрахунку пенсії (за період з 2000 року по 2004 рік, чи за період з 2011 року по 2013 рік).

5. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року відмовлено в роз'ясненні постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року.

6. Постановою Верховного Суду від 13 березня 2018 року задоволено касаційну скаргу Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року скасовано; справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

7. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2018 року задоволено заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області; роз'яснено, що відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року, перерахунок пенсії ОСОБА_2 необхідно здійснити з врахуванням середньої заробітної плати за 2011-2013 роки, що передували 2014 року - коли була призначена пенсія за віком на загальних умовах на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

8. Постановою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року задоволено касаційну скаргу Головного територіального управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області; ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2018 року скасовано; справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

9. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року задоволено заяву відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про роз'яснення постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року у справі № 404/214/15-а; роз'яснено, що відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року, перерахунок та виплата пенсії ОСОБА_2 має здійснюватися з 29 серпня 2014 року, згідно вимог ст. 26, 27, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи з показника середньої заробітної плати за п'ять років, а саме за 2009 - 2013 роки, що передували 2014 року, як року призначення пенсії.

10. Не погоджуючись з вказаним рішенням апеляційного суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області звернулося з касаційною скаргою до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, в якій, посилаючись на невірне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року, як таку, що змінює рішення суду.

11. Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2019 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та установлено десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу.

12. 30 січня 2019 року до Верховного суду надійшов відзив на касаційну скаргу від Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградський області Борисенко Л. П., в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року - без змін. У зазначеному відзиві головний державний виконавець зазначає, що:

- згідно ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року), право подання заяви про роз'яснення судового рішення, зокрема, покладено саме на державного виконавця, а не на юридичну особу;

- оскаржуваною ухвалою роз'яснено рішення від 23 березня 2016 року та не змінено його резолютивну частину, а навпаки, конкретно та чітко зазначено роки, за які повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати, що передували 2014 року, як року призначення пенсії, а не 2015 року, як вважає боржник.

13. Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2019 року справу призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 345 КАС України.

14. Станом на 27 лютого 2019 року відзив на касаційну скаргу від позивача до Верховного Суду не надходив.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

15. Постановляючи ухвалу про роз'яснення судового рішення, керуючись ст. 254 КАС України, аналізуючи обставини справи в сукупності та враховуючи висновки Верховного Суду, що відображені в постановах від 13 березня 2018 року та від 03 жовтня 2018 року, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність роз'яснення постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року, а саме, що перерахунок та виплата пенсії ОСОБА_2 має здійснюватися з 29 серпня 2014 року, згідно вимог ст. 26, 27, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виходячи з показника середньої заробітної плати за п'ять років, а саме за 2009 - 2013 роки, що передували 2014 року, як року призначення пенсії.

IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

16. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що:

1) відділ примусового виконання рішень не є належним суб'єктом звернення до суду;

2) прийнята судом апеляційної інстанції ухвала порушує норми діючого законодавства та інтереси головного управління, виходячи з наступного:

- судом апеляційної в обґрунтування ухвали від 15 листопада 2018 року зазначено суть рішення апеляційної інстанції, при цьому прийнято ухвалу про роз'яснення іншого змісту ніж постанова суду від 23 березня 2016 року, яка роз'яснюється і фактично змінено повністю текст резолютивної частини рішення;

- суд апеляційної інстанції в ухвалі про роз'яснення рішення з невідомих підстав показник середньої заробітної плати за п'ять років, вказав роки, яких не має в рішенні суду, а саме 2009-2013 роки;

- фактично судом апеляційної інстанції ухвалою про роз'яснення від 19 липня 2018 року змінено судове рішення, яке набрало законної сили, тобто управління повинно виконувати не резолютивну частину рішення суду від 23 березня 2016 року, в якій вказано про показник середньої заробітної плати за п'ять років, а вже вказує, що управління має керуватися ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в зв'язку з чим, показник середньої заробітної плати повинен застосовуватися за три роки 2011-2013 роки, що передують року зверненню - 29 серпня 2014 року;

- суд апеляційної інстанції не обґрунтував ухвалу від 15 листопада 2018 року і прийняв ухвалу, яка повністю суперечить резолютивній частині рішення від 23 березня 2016 року.

ІV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить з наступного.

18. Відповідно до ст. 2 ст. 14 КАС України (у редакції на час прийняття рішення судом апеляційної інстанції) судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

19. Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

20. Колегія суддів зазначає, що роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Тобто, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

21. Отже, роз'яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

22. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 29 серпня 2014 року згідно вимог ст. 26, 27, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виходячи з показника середньої заробітної плати за п'ять років, що передують року призначення пенсії та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

23. В оскаржуваній ухвалі про роз'яснення постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року апеляційний суд вказав, що відповідно до цієї постанови перерахунок та виплата пенсії ОСОБА_2 має здійснюватися з 29 серпня 2014 року, згідно вимог ст. 26, 27, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи з показника середньої заробітної плати за п'ять років, а саме за 2009 - 2013 роки, що передували 2014 року, як року призначення пенсії.

24. Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції в ухвалі від 05 листопада 2018 року шляхом роз'яснення рішення від 23 березня 2016 року, зазначено роки, за які повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати, що передували 2014 року, як року призначення пенсії позивачу. Таке роз'яснення буде сприяти виконанню рішення від 23 березня 2016 року, в якому Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про застосування показника середньої заробітної плати за п'ять років, що передують року призначення пенсії позивачу.

25. Слід зазначити, що відповідачем у заяві ставилося питання саме щодо незрозумілості, який показник середньої заробітної плати за п'ять років, що передують року призначення пенсії повинен братися при розрахунку пенсії позивача.

26. За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення про роз'яснення постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року у відповідності до норм процесуального законодавства та підстави для його скасування не вбачаються.

27. Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального або процесуального права.

28. Зокрема, колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги щодо того, що відділ примусового виконання рішень не може бути відповідачем у окремих категоріях адміністративних справ, визначених параграфом другом, зокрема, ст. 287 КАС України, оскільки в цій справі апеляційним судом не розгадалась справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

29. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

30. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя Н. В. Коваленко

Суддя В. М. Кравчук