Справа № 811/1385/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 811/1385/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОСТАЙЛ» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року (суддя Хилько Л. І.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОСТАЙЛ» до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОСТАЙЛ» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 грудня 2017 року № та податкове повідомлення-рішення від 26 грудня 2017 року № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, сплата вказаної суми податку може призвести до несвоєчасності виплати заробітної плати працівникам, а також до збоїв у роботі підприємства. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення не містять сум податкових накладних, що призводить до неможливості перевірки правильності нарахування штрафних санкцій.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, крім доводів, викладених у позові, зазначає, що податкове повідомлення-рішення не містить розрахунку, який є обов'язковим при прийнятті ППР, також рішення не містить сум щодо яких нараховано штрафні санкції. В оскаржуваному рішенні зазначається і прослідковується по тексту як ТОВ «ЕКОСТАЙЛ» так і ТОВ «СІДВЕЛС». Рішення містить вказівку на податкове повідомлення-рішення форми «Ш», хоча оскаржуються податкові повідомлення-рішення форми «Н». Отриманий акт камеральної перевірки № 1635/11-28-52-01/38852421 від 08.12.2017 року за формою не відповідає вимогам наказу Міністерства доходів і зборів від 14 червня 2013 року № 165, яким затверджено форми актів перевірок, в тому числі і камеральних.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неприбуття суду не повідомлені.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку з питання дотримання граничних строків сплати узгодженого грошового зобов'язання підприємства ТОВ «ЕКОСТАЙЛ» за період з 11.07.2017 року по 23.11.2017 року, про що складено акт №163/1128-52-01/38859421 від 08.12.2017 року.

За результатами перевірки встановлено, що підприємством проведено сплату по узгоджених податковим зобов'язанням з податку на додану вартість несвоєчасно:

на суму боргу 455716,70 грн. із затримкою до 30 календарних днів, тому до платника застосовується штрафна санкція в розмірі 10% в сумі 45571,67 грн.;

на суму боргу 854859,76 грн. із затримкою більше 30 календарних днів, тому до платника застосовується штрафна санкція в розмірі 20% в сумі 170971,95 грн. (а. с. 9-10)

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Ш»:

№ від 26.12.2017 року, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, на підставі статті126 ПК України за затримку на 24 календарних дні сплати грошового зобов'язання в сумі 453257,10 грн. позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 45 325,71 грн. (а.с. 12).

№ від 26.12.2017 року, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, на підставі статті 126 ПК України за затримку на 83 календарних дні сплати грошового зобов'язання в сумі 854859,76 грн. позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 170971,95 грн. (а.с. 11)

Правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень передано на розгляд суду.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. (пункт 1 статті 1 Податкового кодексу України)

За приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків визначена приписами статті 126, відповідно до пункту 126.1 якої, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підприємством по податковим деклараціям з ПДВ:

№ від 20.07.2017 року обчислено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 321 775,00 грн. Оскільки граничним строком сплати грошового зобов'язання було 21.07.2017 року, суму боргу у розмірі 226 509,96 грн. сплачено 12.10.2017 року, строк затримки становить 83 дні;

№ від 20.07.2017 року обчислено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 362 768,00 грн. Оскільки граничним строком сплати грошового зобов'язання було 30.07.2017 року, суму боргу у розмірі 362 768,00 грн. сплачено 12.10.2017 року, строк затримки становить 74 дні;

№ від 18.08.2017 року обчислено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 264 807 грн. Оскільки граничним строком сплати грошового зобов'язання було 30.08.2017 року, суму боргу у розмірі 264807,00 грн. сплачено 12.10.2017 року, строк затримки становить 43 дні;

№ від 20.09.2017 року обчислено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 433257,00 грн. Оскільки граничним строком сплати грошового зобов'язання було 30.09.2017 року, суму боргу у розмірі 433257,00 грн. сплачено 13.10.2017 року, строк затримки становить 13 днів;

№ від 10.10.2017 року обчислено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 233599,00 грн. Оскільки граничним строком сплати грошового зобов'язання було 30.10.2017 року, суму боргу у розмірі 20000,00 грн. сплачено 23.11.2017 року, строк затримки становить 24 дні.

Податковим повідомленням-рішенням (форми «Н») № від 11.07.2017 року підприємству донараховано суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 774,80. Оскільки граничним строком сплати грошового зобов'язання було 23.07.2017 року, а забезпечено сплату 12.10.2017 року на суму 774,80 грн., строк затримки становить 81 день.

Контролюючим органом у акті перевірки здійснено розрахунок із зазначенням кількості днів затримки сплати суми грошового зобов'язання, відсотку, який передбачений за відповідну кількість днів затримки, суми боргу та суми штрафу.

З огляду на викладене, за відсутності спростування позивачем факту несвоєчасності сплати грошових зобов'язань, з урахуванням наявного в матеріалах справи розрахунку штрафу у відповідності до вимог статті 126 ПКУ, колегія суддів вважає, що під час прийняття податкових повідомлень-рішень контролюючий орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Податковим кодексом України, тому підстави для їх скасування відсутні.

Доводи позивача, що у податкових повідомленнях рішеннях форми «Н» за порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних передбачено наявність розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, однак у спірних ППР вказаний розрахунок відсутній, спростовується тим, що спірні повідомлення-рішення форми «Ш», прийняті за результатом порушення позивачем своєчасності сплати грошових зобов'язань, а не термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних. При цьому повний розрахунок штрафу наявний у акті перевірки.

Також не знайшли свого підтвердження доводи позивача, що акт камеральної перевірки № 1635/11-28-52-01/38852421 від 08.12.2017 року за формою не відповідає наказу № 165, оскільки акт камеральної перевірки, на підставі якого прийнято спірні податкові повідомлення-рішення відповідає всі вимогам, встановленим наказом Міністерства доходів і зборів України від 14 червня 2013 року № 165 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця».

Доводи позивача щодо зазначення у тексті рішенні суду першої інстанції ТОВ «СІДВЕЛС», а не позивача, як підставу для скасування судового рішення, колегією суддів визнаються безпідставними.

Так, в описовій частині рішення суду першої інстанції, зокрема зазначено: „ «Товариство з обмеженою відповідальністю «Екостайл» (далі - позивач, ТОВ «СІДВЕЛС»)", а також, в мотивувальній частині судового рішення один раз замість: „ТОВ «Екостайл»" вказано: „ТОВ «СІДВЕЛС»", що по суті є опискою, яка не впливає на правильність вирішення спору по суті, та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, з огляду на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Допущена в судовому рішення описка може бути виправлена в порядку встановленому статтею 253 КАС України.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОСТАЙЛ» залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 21.02.2019 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 25.02.2019.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров