Справа № 367/885/17
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 367/885/17 Суддя (судді) першої інстанції: Саранюк Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., за участі позивача ОСОБА_2 та представника відповідача Омельчука М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ірпіньського міського суду Київської області від 09 серпня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного державного інспектора відділу митного оформлення "Виступовичі" митного посту "Північний" Житомирської митниці Державної фіскальної служби України Романовської Людмили Петрівни про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дію, -

В С Т А Н О В И В :

13.02.2017р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного державного інспектора відділу митного оформлення "Виступовичі" митного посту "Північний" Житомирської митниці Державної фіскальної служби України Романовської Людмили Петрівни про визнання дій щодо поміщення транспортного засобу «VW SHARAN» реєстраційний номер НОМЕР_1, чеської реєстрації, кузов НОМЕР_2, який належить «Balanc Company, S.R.O.» в режим «Транзит» протиправними, зобов'язання змінити режим «Транзит», в якому знаходиться транспортний засіб, на режим «тимчасове ввезення».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що транспортний засіб «VW SHARAN», який належить компанії «Balanc Company, S.R.O.» відповідає критеріям транспортного засобу комерційного використання, його ввезення на митну територію України здійснюється в пільговому режимі, тобто зі звільненням від оподаткування.

Рішенням Ірпіньського міського суду Київської області від 09 серпня 2018 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірність свої дій.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Ірпіньського міського суду Київської області від 09 серпня 2018 р., як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 06.08.2016 року громадянином України ОСОБА_2 до відділу митного оформлення „Виступовичі" митного поста „Північний" через канал пропуску митний режим «Зелений коридор» з метою ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «VW SHARAN», реєстраційний номер НОМЕР_1, реєстраційний номер, кузов НОМЕР_2, було подано технічний паспорт на транспортний засіб та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3, інші документи, підтверджуючі комерційне призначення транспортного засобу ОСОБА_2 не надавались, і будь-які вантажі комерційного призначення ним також не переміщувались.

Посадовою особою відділу митного оформлення „Виступовичі" митного поста „Північний" Житомирської митниці вказаний транспортний засіб було переведено на канал пропуску «Червоний коридор», оскільки ОСОБА_2 є громадянином-резидентом, а згідно з ч. 3 ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення даного транспортного засобу дозволяється на строк до одного року після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Громадянину ОСОБА_2 безпосередньо у відділі митного оформлення „Виступовичі" було роз'яснено вимоги чинного законодавства, а саме: положення статті 380 Митного кодексу України та ознайомлено зі змістом статтею 95 МК України. Після наданих роз'яснень ОСОБА_2 погодився в'їхати на митну територію України.

ОСОБА_2 було повідомлено, що питання тимчасового ввезення на митну територію України зазначеної категорії транспортних засобів врегульовано положеннями Додатку С до Конвенції про тимчасове ввезення, до якої Україна приєдналась згідно із Законом від 24.03.04 № 1661-IV (далі - Стамбульська конвенція).

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявності у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позиція позивача у справі полягає в тому, що він ввіз транспортний засіб не в режимі транзиту, а в режимі тимчасового ввезення.

В підтвердження своїх доводів посилається на наявний в матеріалах справи договір від 07 серпня 2016 року, укладений між редакцією газети «Сектор правди» та «Balanc Company, S.R.O.» про врегулювання взаємних прав та обов'язків сторін щодо розвитку мереж збуту газети «Сектор правди» та організації корпунктів газети за кордоном тощо, за умовами якого при реалізації спільних проектів «Balanc Company, S.R.O.» надає автомобіль «VW SHARAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 для комерційного використання журналістами з метою здійснення перевезення «пасажирів та вантажів», та наказ (розпорядження) №4 про відрядження ОСОБА_2 терміном на 1 рік для виконання службових обов'язків по представництву «Balanc Company, S.R.O.» в Україні.

Однак, за змістом пункту 59 частини першої статті 4 Митного кодексу України транспортний засіб комерційного призначення - це зокрема автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи), що використовується в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Транспортні засоби особистого користування - це наземні транспортні засоби, які використовуються виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Згідно ст.ст. 103, 104 Митного кодексу України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 335 Митного кодексу України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: при перевезенні автомобільним транспортом: документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; найменування товарів; вага брутто товарів (у кілограмах) або об'єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів.

Згідно ч. 1 ст. 105 Митного кодексу України, у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені в статті 189 цього Кодексу та в Додатках B.1 - B.9, C, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

Частинами 1, 3 ст. 189 Митного кодексу України передбачено, що транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України.

Відповідно до п. „а" ст. 1 Конвенції про тимчасове ввезення, до якої Україна приєдналась 24 березня 2004 року, „тимчасове ввезення" означає митний режим, який дозволяє приймати на митну територію певні товари, у тому числі транспортні засоби, умовно звільнені від ввізного мита і податків, без застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі товари, у тому числі транспортні засоби, мають ввозитися з визначеною метою і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості (амортизації) внаслідок їхнього використання.

Згідно з п. „b" ст. 1 Додатка С до Конвенції про тимчасове ввезення, комерційне використання означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Умови здійснення міжнародних перевезень вантажів та пасажирів (багажу) регламентовані Конвенцію про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (м. Женева, 1956 р.) та Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів та багажу (м. Женева 1973 р.).

Конвенція про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (м. Женева, 1956 р.) застосовується до будь-якого договору дорожнього перевезення вантажів за винагороду з використанням автомобілів, коли вказані в договорі місце прийняття до перевезення вантажу і місце, передбачене для здачі вантажу, знаходяться на території двох різних країн, з яких принаймні одна являється учасником Конвенції. Статтями 4 та 5 цієї Конвенції, передбачено, що договір перевезення встановлюється накладною, другий примірник якої супроводжує вантаж.

Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів та багажу (м. Женева 1973 р.) застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення пасажирів (та у відповідних випадках - їх багажу) транспортними засобами, коли в договорі вказано, що перевезення здійснюється територією принаймні двох країн та що пункт відправлення або пункт призначення, або той та інший знаходяться на території однієї з країн, що домовляються. Статтею 5 Конвенції передбачено, що під час перевезення пасажирів перевізник має видати індивідуальний або колективний квиток, в якому мають бути зазначені назва та адреса перевізника.

Згідно з ст. 6 Закону України „Про автомобільний транспорт", у пунктах пропуску через державний кордон України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, у сфері міжнародних автомобільних перевезень, здійснює контроль наявності дозвільних документів на виконання перевезень та ведення обліку автомобільних транспортних засобів, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Статтею 53 Закону України „Про автомобільний транспорт" визначено документи, які перевізник повинен мати при здійсненні міжнародних перевезень, зокрема: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; документи на вантаж, а при виконанні міжнародних перевезень пасажирів перевізник повинен мати дозвіл країни, територією якої буде здійснюватися перевезення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, список пасажирів (для нерегулярних та маятникових перевезень), білетно-облікову документацію.

Таким чином, визнання автотранспортного засобу, в тому числі легкового, як транспортного засобу комерційного використання можливо виключно за умови його використання для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безоплатного перевезення вантажів, що повинно підтверджуватись: при платному перевезенні осіб: білетно-обліковою документацію; при платному чи безоплатному промисловому чи комерційному транспортуванні товарів: товарно-транспортними документами, зокрема міжнародною автомобільною накладною (СМR).

Отже, громадянин, який возить транспортний засіб комерційного призначення на митну територію України, повинен мати: документи, що підтверджують здійснення цим громадянином діяльності на користь юридичної особи - власника (користувача) транспортного засобу; належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення транспортного засобу; документи на транспортний засіб, що підтверджують його реєстрацію в іншій державі на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами України; документи на транспортний засіб, що підтверджують мету його тимчасового ввезення; документи, що підтверджують комерційне використання транспортного засобу.

Згідно матеріалів справи, позивач не надав митному органу належних документів, які б вказували на міжнародне платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення товарів за допомогою легкового транспортного засобу при в'їзді на територію України на автомобілі «VW SHARAN», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності компанії «Balanc Company, S.R.O.» Чеської республіки.

Таким чином, колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції про правомірність визначення Житомирською митницею Державної фіскальної служби України ввезеного позивачем автомобіля у режим „транзит".

Крім того, зазначені висновки відповідачем підтримано складеним протоколом про порушення митних правил №0691/101000014/2016 за ознаками вчинення правопорушення передбаченого ч. З ст. 470 Митного кодексу України від 28.09.2016 відносно ОСОБА_2 та винесеною на підставі цього протоколу Постановою Житомирської митниці ДФС від 24.11.2016 року, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок, яку у подальшому Постановою Державної фіскальної служби України від 10 січня 2017 року залишено без змін.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, всі наведені аргументи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст постанови виготовлено 27.02.2019 р.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ірпіньського міського суду Київської області від 09 серпня 2018 р. - залишити без задоволення.

Рішення Ірпіньського міського суду Київської області від 09 серпня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного державного інспектора відділу митного оформлення "Виступовичі" митного посту "Північний" Житомирської митниці Державної фіскальної служби України Романовської Людмили Петрівни про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дію - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель