Справа № 1340/3540/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/3540/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Карп'як О.О.,

секретар судового засідання Лубоцька Н.І.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 (82100, АДРЕСА_1) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10), в якому (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо встановлення ОСОБА_2 основного розміру пенсії 65 процентів від суми грошового забезпечення;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області встановити ОСОБА_2 основний розмір пенсії 70 процентів від суми грошового забезпечення у відповідності до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсійного забезпечення з врахуванням основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення з 01.01.2016 року.

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем всупереч вимог, передбачених пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також п. 64 «б» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114 (в редакції, що діяли на час призначення пенсії позивачу) було встановлено основний розмір пенсії 65% замість 70% від суми грошового забезпечення. Вважає, що оскільки його було звільнено з органів внутрішніх справ «за хворобою» позивач має право на пенсію в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення та за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення (вислуга позивача на день звільнення становить: календарна 25 років 07 місяців 01 день). Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії із розрахунку 70% грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 10 серпня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 28 серпня 2018 року відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі.

Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Ліквідаційної комісії Головного управління МВС у Львівській області відмовлено.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2018 року ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Протокольною ухвалою суду від 20 грудня 2018 року продовжено підготовче провадження у справі на 30 днів.

Протокольною ухвалою суду від 30 січня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 20 лютого 2019 року.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також розяснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

24 вересня 2018 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, де зазначив наступне. Позивачем пропущено строк звернення до суду, адже позивач звернувся до суду з позовом 03.08.2018 року, проте позовні вимоги заявлені щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії з 18.06.1998 року. За матеріалами пенсійної справи ФЕУ УМВС України у Львівській області ОСОБА_2 з 23.06.1998 року призначена пенсія за вислугу років у розмірі 65% грошового забезпечення. Основний розмір пенсії на дату передачі матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 Головному управлінню ПФУ у Львівській області становив 65% грошового забезпечення. Вважає вимоги до відповідача безпідставними, оскільки пенсія позивачу відповідачем не призначалась. В задоволенні позову просив відмовити.

16 січня 2019 року представник відповідача подав відзив на заяву про уточнення позовних вимог, де зазначив, що ОСОБА_2 згідно з витягом з наказу від 18.06.1998 року № 282 о/с, було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за п. 64 «б» (через хворобу) з 23.06.1998 року, а не у відставку, а тому розмір пенсії 65% від сум грошового забезпечення встановлений правомірно та відповідно до вимог чинного, на момент призначення пенсії, законодавства. Даний розмір обґрунтовується наступним. Вислуга років ОСОБА_2 відповідно до вище зазначеного витягу з наказу становить 25 років 07 місяців 01 день. Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону 2262, за вислугу 20 років 50 процентів, а також за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Таким чином, основний розмір пенсії обрахований з 50% за 20 років служби, а також 15% за 5 років служби понад

В судове засідання призначене на 20 лютого 2019 року представник позивача не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_2 є пенсіонером органів внутрішніх справ з 23.06.1998 року. Позивачу призначена пенсія за вислугу років в розмірі 65% грошового забезпечення. Перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області як отримувач пенсії за вислугу років (вислуга років в пільговому обчисленні складає 25 років 07 місяців 01 день).

Відповідно до висновку ФЕУ УМВС України у Львівській області ОСОБА_2 з 23.06.1998 року призначена пенсія за вислугу років у розмірі 65% грошового забезпечення.

Оскільки призначення пенсії ОСОБА_2 в розмірі 65 процентів від суми грошового забезпечення здійснено ФЕУ УМВС України у Львівській області, що вбачається з висновку, долученого позивачем до позову (а.с.8), відтак відповідач жодних дій щодо встановлення позивачу основного розміру пенсії 65 процентів від суми грошового забезпечення не вчиняв.

Таким чином, підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо встановлення ОСОБА_2 основного розміру пенсії 65 процентів від суми грошового забезпечення немає.

26 червня 2018 року позивач звернувся із заявою до Головного управління ПФУ у Львівській області про перерахунок раніше призначеної пенсії. В обґрунтування заяви зазначив, що йому проведено перерахунок пенсії згідно постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року у розмірі 65% грошового забезпечення. З таким перерахунком не погоджується, оскільки вважає, що має право на 5% збільшення розміру пенсії, тобто на 70% від суми грошового забезпечення, адже звільнений за станом здоровя, що дає йому право на 55% відповідних сум грошового забезпечення та 15% сум грошового забезпечення за кожен рік вислуги понад 20 років.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Враховуючи положення п. «а» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції, чинній на момент призначення пенсії та те, що вислуга років позивача становила 25 років 7 місяців 1 день, позивача звільнено в запас ЗС України а не у відставку, відтак підстав для зобовязання повторного встановлення пенсії немає.

Слід також звернути увагу на те, що в прохальній частині позову позивач просить і встановити пенсію, і перерахувати її, однак такі вимоги не є тотожними. Встановлення позивачу розміру пенсії відбулось ще у 1998 році.

Разом з тим, призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення такої пенсії.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року N 900-VIII статтю 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Відтак, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись та норма, яка визначає розмір грошового забезпечення у відсотках на момент призначення пенсії.

Із наданих позивачем документів судом встановлено, що відповідно до висновку ФЕУ УМВС України у Львівській області про розмір пенсії, позивачу призначено пенсію з 23.06.1998 року, її розмір складав 65 % грошового забезпечення та не змінився після перерахунку пенсії.

Твердження позивача про те, що при проведенні перерахунку пенсії відповідач зобовязаний був також перерахувати і розмір грошового забезпечення у відсотках є необґрунтованими та безпідставними, оскільки згідно наведених норм чинного законодавства перерахунку підлягають складові грошового забезпечення, а не розмір пенсії у відсотках до грошового забезпечення. Відтак, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, судовий збір не підлягає до відшкодування.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.02.2019 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна