Справа № 175/3649/18 (2-а/175/52/18)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 175/3649/18 (2-а/175/52/18)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А., розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі

апеляційну скаргу

Департаменту патрульної поліції

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.01.2019 року в адміністративній справі №175/3649/18 (2-а/175/52/18) (головуючий суддя у 1 інстанції Ребров С.О., повний текс рішення складено 14.01.2019 року)

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Леоновець Василя Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Інспектора роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Леоновець Василя Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №578390 від 04 вересня 2018 року складену інспектором роти №2 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області рядовим поліції Леоновець В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова є необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КУпАП. Позивач стверджує, що інспектором не були з'ясовані обставини, які вказували б на наявність в його діях складу інкримінованого правопорушення.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.01.2019 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову серії ЕАВ №578390 від 04 вересня 2018 року складену інспектором роти №2 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області рядовим поліції Леоновець В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у позові.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 04 вересня 2018 року о 22 год. 06 хв. в м.Дніпрі, просп. Пушкіна, буд. 15 позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 та здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.33 Правил дорожнього руху, у зв'язку з чим інспектором було винесено постанову за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 255 грн.

Відповідно до змісту винесеної постанови зазначено про відсутність відомостей що до неї додаються докази на підставі ст.251 КУпАП, а саме: клопотання, рапорт, фото та відео фіксація адміністративного правопорушення, відео з нагрудної камери, покази свідків. На підставі яких згідно ст.ст. 251 та 252 КУпАП інспектором було ухвалено рішення про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевказані норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, як суб'єктом владних не було надано суду належних доказів на доведення законності складеної постанови.

Щодо посилання відповідача на відеозапис як на доказ вчиненого порушення, то суд першої інстанції вірно відхилив цей доказ, оскільки на диску відсутній розгляд справи проведений інспектором відповідно до КУпАП, та виконання вимог закону при розгляді справи як суб'єкта владних повноважень, а саме: початок розгляду справи, ознайомлення з правами, розгляд клопотань (при їх заявлені) надання доказів згідно ст. 251 КУпАП, оцінка цих доказів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Разом з тим, при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

При цьому, постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.01.2019 року в адміністративній справі №175/3649/18 (2-а/175/52/18) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Леоновець Василя Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.01.2019 року в адміністративній справі №175/3649/18 (2-а/175/52/18) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва