Справа № 825/1944/15-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2019 року

Київ

справа №825/1944/15-а

касаційне провадження №К/9901/3511/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.07.2015 (суддя Лобан Д.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 (головуючий суддя - Сорочко Є.О., судді: Земляна Г.В., Межевич М.В.) у справі №825/1944/15-а за позовом Приватного акціонерного товариства «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» до 1. Митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України; 2. Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішень щодо відмови у митному оформленні товару,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» звернулось до суду з адміністративним позовом до Чернігівської митниці ДФС та Митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 23.12.2014 №102040000/2014/000073/1, від 02.02.2015 № 102040000/2015/000025/1, від 17.02.2015 №102040000/2015/000055/1, від 11.03.2015 №102040000/2015/000080/1, від 16.03.2015 № 102040000/2015/000081/1, від 22.04.2015 №102040000/2015/000100/1, від 30.04.2015 №102040000/2015/000116/1, а також карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102040000/2014/05079, №102040000/2015/05028, №102040000/2015/05060, №102040000/2015/05085, №102040000/2015/05086, №102040000/2015/05106, №102040000/2015/05122.

Чернігівський окружний адміністративний суд постановою від 21.07.2015 позов залишив без задоволення.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30.09.2015 залишив постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.07.2015 без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Приватне акціонерне товариство «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» оскаржило їх у касаційному порядку.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.07.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 та прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову.

В обґрунтування своїх вимог Приватне акціонерне товариство «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: пункту 2 частини шостої статті 54, частин четвертої, п'ятої та десятої статті 58 Митного кодексу України, статей 7, 86, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій).

Зокрема, зазначає, що Приватне акціонерне товариство «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» при здійсненні митного оформлення товару надало всі необхідні та достатні документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, які чітко ідентифікували товар та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Натомість, зауваження контролюючого органу не свідчать про неповноту чи про недостовірність відомостей щодо митної вартості імпортованих товарів.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 06.12.2010 між позивачем (покупець) та нерезидентом Бритіш Американ Тобако (Supply Chain WE) Лімітед (Великобританія) (продавець) укладено контракт № 001/1 щодо поставки ароматизаторів, соусів, тютюнової сировини та фільтропаличок для виробництва сигарет в кількості та асортименті, що зазначається в додатках до цього контракту, на умовах DAP Delivered at Place (Прилуки) з оплатою покупцем транспортних витрат та витрат на страхування, які вказані в рахунках на кожну поставку окремим рядком. Виробником продукції та її відправником за дорученням є British American Tobacco (Німеччина). Оплата товару проводиться шляхом банківського переказу після митного оформлення товару в Україні протягом 30 днів з кінця місяця, яким був датований рахунок-фактура.

За умовами поставки DAP Delivered at Place згідно з правилами «Інкотермс 2010» продавець виконав своє зобов'язання по постачанню, коли він надав покупцеві товар, готовий до розвантаження з транспортного засобу, що прибув в узгоджене місце призначення. Продавець несе всі ризики, пов'язані з доставкою товару в узгоджене місце призначення. Продавець не зобов'язаний виконувати митні формальності або сплачувати імпортні мита при ввезенні товару.

Приватним акціонерним товариством «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» імпортовано на митну територію України у період з грудня 2014 року по квітень 2015 року партіями (7) фільтропалички для виробництва сигарет.

Для митного оформлення імпортованої продукції позивачем подано до органу доходів і зборів митні декларації від 19.12.2014 №102040000/2014/047014, від 02.02.2015 №102040000/2015/045155, від 16.02.2015 №102040000/2015/045274, від 10.03.2015 №102040000/2015/045399, від 16.03.2015 №102040000/2015/045420, від 21.04.2015 №102040000/2015/045589, від 30.04.2015 №102040000/2015/045652 щодо кожної поставки товару, до яких додано: міжнародні автомобільні накладні (СМR), книжки МДП (Carnet TIR), рахунки-фактури (інвойси), контракт із відповідними додатками та змінами, інформацію щодо фіто-санітарного та радіологічного контролю, сертифікати про походження товару.

Митна вартість товару заявлена позивачем за основним методом - за ціною договору.

Після проведення митним органом з декларантом консультацій з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товару, визначення основи вартості та обміну наявною в кожного з них ціновою інформацією щодо імпорту на митну територію України ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, позивачу запропоновано у відповідності до частини третьої статті 53 Митного кодексу України надати протягом 10 календарних днів додаткові документи для визнання органом доходів і зборів митної вартості за ціною договору (контракту), а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам і розрахунок ціни (калькуляцію) виробника.

На виконання зазначених вимог Приватним акціонерним товариством «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» надано митному органу: по 1 партії - експертний висновок від 19.12.2014 № ПК-98 та розрахунок ціни (калькуляція) від 18.12.2014; по 3 партії - експертний висновок від 17.02.2015 № ПК-26, виписку з бухгалтерської документації та розрахунок ціни (калькуляція); по 4 партії - експертний висновок від 11.03.2015 № ПК-37 та виписку з бухгалтерської документації; по 6 партії - лист-підтвердження цін.

Однак, за результатами перевірки митних декларацій Приватного акціонерного товариства «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» органом доходів і зборів оформлено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102040000/2014/05079, №102040000/2015/05028, №102040000/2015/05060, №102040000/2015/05085, №102040000/2015/05086, №102040000/2015/05106, №102040000/2015/05122, а також прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 23.12.2014 №102040000/2014/000073/1, від 02.02.2015 № 102040000/2015/000025/1, від 17.02.2015 №102040000/2015/000055/1, від 11.03.2015 №102040000/2015/000080/1, від 16.03.2015 № 102040000/2015/000081/1, від 22.04.2015 №102040000/2015/000100/1, від 30.04.2015 №102040000/2015/000116/1 із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

За основу для коригування митної вартості товару за резервним методом при прийняття оскаржених актів індивідуальної дії митним органом взято визнану митну вартість подібного товару (за ціною в сумі 13,79 USD/кг), оформленого за митними деклараціями від 29.08.2014 №102040000/2014/046432, від 24.09.2014 №102040000/201/046574, згідно з відомостями Єдиної автоматизованої інформаційної системи.

Причинами здійснення коригування митної вартості товарів митний орган визначив те, що у листах-калькуляціях відсутні повний опис товару, інформація щодо одиниці виміру, підписи та печатки виробника; експертні висновки базуються на документах, які надавались при митному оформленні товарів; в експертних висновках відсутні повний опис товару, інформація щодо одиниці виміру, а при проведенні експертного дослідження не використовувалась калькуляція виробника товару, що унеможливлює проаналізувати ціноутворення товарів, що імпортувалися на митну територію України щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та перевірити достовірність заявленої митної вартості товарів.

Разом з тим, у рішеннях про коригування митної вартості за поставкам від 16.03.2015, від 22.04.2015 та від 30.04.2015, крім наведених підстав коригування митної вартості, вказано також, що сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) пов'язані між собою, перевірити документально про відсутність впливу взаємозв'язку на ціну не є можливим; експертні висновки не містять інформації щодо використаних джерел інтернет-ресурсів, вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований товар.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що надані позивачем документи для проведення митного оформлення не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та не дають можливості здійснити розрахунки на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу органу доходів і зборів протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59, 60 Митного кодексу України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Зі встановлених судами попередніх інстанцій обставин вбачається, що за результатами розгляду наданих декларантом для митного оформлення товару (7 поставок) документів щодо підтвердження його митної вартості митний орган дійшов висновку, що вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Такий висновок відповідача за першою поставкою від 19.12.2014 ґрунтувався на тому, що:

наданий інвойс від 10.12.2014 № 91349865 містить печатку ВАТ (Supply Chain WE) Ltd (Великобританія) хоча товар було виготовлено та відправлено з Німеччини, при цьому відсутня інформація про виписку такого документу за дорученням ВАТ (Supply Chain WE) Ltd (Великобританія);

відповідно до додатку від 12.11.2014 № 52 до зовнішньоекономічного договору (контракту) ціна за 1000 шт. товару складає 5,10 ЕURО на умовах поставки DАР (Прилуки). В інвойсі № 91349865 окремо зазначено вартість транспортування, яка становить 2650 ЕURО. Це дало можливість визначити ціну товару на умовах поставки FСА Вауreuth - 4,13 ЕURО за 1000 шт. В той же час згідно додатку від 01.09.2014 № 47 до зовнішньоекономічного договору (контракту) по даному товару - ціна на умовах поставки FСА Вауreuth складає 4,84 ЕURО за 1000 шт.

При наданні оцінки обґрунтуванням митного органу про те, що вищезазначені обставини позбавляють можливості визначити митну вартість оцінюваного товару за основним методом, суди попередніх інстанцій не врахували необхідність дослідження у цьому випадку особливостей поставки товарів на умовах згідно з додатком від 01.09.2014 № 47, зокрема обсяги, комерційні умови, наявність знижок тощо.

Вимоги частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в попередніх судових інстанціях), які кореспондують правилам частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017), зобов'язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з'ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Крім того, обставини, які слугували підставою для витребовування від декларанта додаткових документів на підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару за основним методом за іншими випадками поставок (02.02.2015 16.02.2015, 10.03.2015, 16.03.2015, 21.04.2015, 30.04.2015), судами в порушення принципу офіційного з'ясування обставин справи не досліджувалися.

Разом з тим, позивач наголошував на тому, що в деяких випадках поставки товарів - 2, 5 та 7 партії жодних додаткових документів відповідач не витребовував, а у випадках поставки 3, 4, 6 партії - додаткові документи митним органом запропоновано надати без зазначення жодних причин неможливості встановити складові митної вартості на основі первинно наданих позивачем документів.

Утім, таким доводам позивача оцінка судами не надавалася.

З правового аналізу вищезазначених правових норм Митного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини, вбачається, що законодавець поклав обов'язок на органи доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та надання декларанту або уповноваженій ним особі письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Таким чином, у ситуації, що розглядається, судам необхідно було перевірити зазначення митним орган у письмовій вимозі за кожним випадком поставки за умовами DAP конкретних обставин, які викликали у відповідача сумніви у правильності зазначення декларантом митної вартості товарів, причини неможливості їх перевірити на підставі наданих декларантом основних документів, обґрунтувань необхідності перевірки спірних відомостей та зазначення документів, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Також, у контексті посилань контролюючого органу у рішеннях про коригування митної вартості товару на неможливість проаналізувати обставини щодо впливу на ціну оцінюваних товарів факту пов'язаності між собою сторін зовнішньоекономічного договору (контракту), судам необхідно було проаналізувати дотримання митним органом встановленого статтею 58 Митного кодексу України алгоритму дій при виявленні продажу товарів між пов'язаними особами.

Разом з тим, судами встановлено, що за основу для коригування митної вартості товару за резервним методом митним органом взято визнану митну вартість товару, оформленого за митними деклараціями від 29.08.2014 №102040000/2014/046432, від 24.09.2014 №102040000/201/046574, які позивачем не оскаржувалися.

Однак, судами не було враховано, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС Державної фіскальної служби України інформація про вантажні митні декларації, на які орган доходів і зборів посилається при коригуванні митної вартості, не містить усіх відомостей, що стосуються суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу.

При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другим методом (за резервним методом), суди повинні були з'ясувати чи досліджувалося митним органом питання щодо порівняння характеристик поставки оцінюваного товару та характеристик поставки товару (умов продажу, властивостей товару, обсягів поставок, періоду поставок тощо), ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом (резервним) та чи відображено таку оцінку у рішеннях про коригування митної вартості товару. Крім того, суди повинні були вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України і що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована.

Частинами першою, другою та третьою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вирішення справи судами попередніх інстанцій) визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведені положення процесуального закону кореспондують вимогам частини першої, другої та третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вирішення справи судом касаційної інстанції).

Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають. Для повного, об'єктивного та всебічного з'ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу та їх сукупності, які міститься в матеріалах справи або витребовується, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Встановлені частиною другою статі 341 Кодексу адміністративного судочинства України межі касаційного перегляду справи позбавляють суд касаційної інстанції встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Таким чином, постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суд на підставі встановлених ним обставин та досліджених доказів, з урахуванням принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, повинен дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для задоволення позову з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Керуючись статтями 341, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.07.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 у справі №825/1944/15-а скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк