Справа № 620/4194/18
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року Чернігів Справа № 620/4194/18

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Вершняк Л.Л.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Груп ТМ» до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Груп ТМ» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення № 0 від 06.12.2018.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що при винесенні оскаржуваного рішення відповідачем не було взято до уваги той факт, що у зв'язку з уцінкою товару внаслідок невідповідності всім вимогам стандартів, вартість відвантаженої продукції по вантажно-митній декларації є більшою, ніж фактично узгоджена між сторонами контракту. Крім того, вказує що відповідачем до об'єктів перевірки було включено вантажно-митні декларації за період, який не охоплюється періодом перевірки.

Представником відповідача було подано відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову, та зазначив, що частина суми отриманої валютної виручки за період з 06.08.2016 по 31.12.2016 надійшла з порушенням встановлених термінів розрахунків, у звязку з чим позивачу була нарахована пеня у сфері ЗЕД, що визначена в оскаржуваному ППР. Вказує, що позивачем не надані документи про невідповідність товару за кількісними або якісними характеристиками умовам укладеного експортного контракту, що підтверджена Торгово-промисловою палатою України або іншого уповноваженого органу Туреччини, а тому відповідачем не враховані зменшення ціни товару на підставі актів уцінки. Також зазначає, що пеня у сфері ЗЕД за період з 06.08.2016 по 17.10.2016, яка визначена оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням не входила до розрахунку штрафних санкцій, визначених податковим повідомленням-рішенням, винесеним за результатами попередньої перевірки.

Позивачем було надано відповідь на відзив, в якому, зокрема, зазначив, що перевірка експортних відвантажень за період з 29.03.2016 по 29.04.2016 не відповідає періоду з 06.08.2016 по 31.12.2016.

Вислухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Груп ТМ» зареєстроване в якості юридичної особи 15.06.2012, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 38-42).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Груп ТМ» та нерезидентом компанією «FURKAN AMBALAJ НASAN FURKAN ALTINTAS» (Turkey) було укладено контракт № 1FA від 16.02.2015 на експорт пиломатеріалу обрізного в обсягах та по ціні згідно додатків до контракту. Загальна сума контракту 300000,00 дол. США (а.с. 76-78).

На виконання умов вищевказаного контракту Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Груп ТМ» було відвантажено нерезиденту компанії «FURKAN AMBALAJ НASAN FURKAN ALTINTAS» (Turkey) пиломатеріал обрізний (сосна), що підтверджується митними деклараціями (а.с. 79-92).

Відповідачем на підставі наказу від 31.10.2018 № 2005 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Груп ТМ» з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 06.08.2016 по 31.12.2016 по експортному контракту № 1FA від 16.02.2015, за результатами якої складено акт від 22.11.2018 № 792/14/38270832 (а.с. 9-13, 93).

Згідно висновків, викладених в акті, під час перевірки було встановлено порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», постанови Правління НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 07.06.2016 № 342 щодо прострочення термінів надходження валютної виручки по експортному контракту № 1FA від 16.02.2015, укладеному з нерезидентом компанією «FURKAN AMBALAJ НASAN FURKAN ALTINTAS» (Turkey).

На підставі вказаного акту відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 06.12.2018 № 0, яким застосовано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 27419,88 грн. (а.с. 8).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (далі Закон в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Частина четверта статті 2 Закону передбачає, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно статті 4 Закону порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Пунктами 1 Постанов Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 03.03.2016 № 140, від 07.06.2016 № 342 установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2016 № 361 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України» (далі Постанова № 361) внесено зміни до постанови Правління Національного банку України від 07.06.2016 № 342 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», зокрема: у пункті 1 цифри «90» замінено цифрами «120», тобто установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів.

Тобто з часу набрання чинності Постанови № 361, 29.07.2016, прострочення надходження валютної виручки визначається із розрахунку 120 днів від дня відвантаження -дати експортної митної декларації.

Проте відповідачем при розрахунку пені за прострочення надходження валютної виручки за майже усіма вказаними у акті митними деклараціями визначено прострочення на час проведення перевірки без врахування внесених постановою № 361 змін, тобто, із розрахунку 90 днів.

Так, оплата за митною декларацією № 11791 від 08.04.2016 була здійснена 10.08.2016. При цьому відповідачем пеню розраховано за період з 06.08.2016 (початкова дата, з якої було проведено перевірку) по 10.08.2016 (пункт 4 розрахунку пені до податкового повідомлення-рішення від 06.12.2018 № 0 (а.с. 14-15)). Водночас, з 29.07.2016 пеня розраховується у разі прострочення на строк понад 120 днів, а не на строк понад 90 днів. Тому прострочення, у даному випадку, не може розраховуватися за період з 06.08.2016 по 10.08.2016, так як протягом цього часу законодавчі вимоги щодо періоду, після якого нараховується прострочення, було змінено, а 06.08.2016 є граничним терміном надходження виручки за митною декларацією № 11791 від 08.04.2017.

Таким чином, розрахунок пені має бути проведений за 4 дні з 07.08.2016 по 10.08.2016, а пеня за порушення терміну повернення валютної виручки по митній декларації № 11791 від 08.04.2017 повинна складати 820,06 грн. (2753,92*4*24,814797*0,3%).

Також, оплата за митною декларацією № 11888 від 14.04.2016 була здійснена 19.08.2016. При цьому відповідачем пеню розраховано за період з 06.08.2016 (початкова дата, з якої було проведено перевірку) по 19.08.2016 (пункт 7 розрахунку пені). Водночас граничний термін надходження виручки є 12.08.2016, а тому розрахунок пені має бути проведений за 7 днів з 13.08.2016 по 19.08.2016, а пеня за порушення терміну повернення валютної виручки повинна складати 1338,73 грн. (2568,32*7*24,821286*0,3%).

Це ж стосується митної декларації № 11890 від 14.04.2016, оплата згідно якої була здійснена 19.08.2016 (пункт 8 розрахунку пені). Граничний термін надходження виручки є 12.08.2016, а тому розрахунок пені має бути проведений також за 7 днів з 13.08.2016 по 19.08.2016, а пеня за порушення терміну повернення валютної виручки повинна складати 1368,21 грн. (2624,88*7*24,821286*0,3%).

Оплата залишку коштів по митній декларації № 12138 від 26.04.2016 в розмірі 1876,69 дол. США була здійснена 26.08.2016. При цьому відповідачем пеню розраховано за період з 20.08.2016 по 26.08.2016 (пункт 11 розрахунку пені). Водночас граничний термін надходження виручки, в даному випадку, є 24.08.2016, а тому розрахунок пені має бути проведений за 2 дні з 25.08.2016 по 26.08.2016, а пеня за порушення терміну повернення валютної виручки повинна складати 279,11 грн. (1876,69*2*24,787745*0,3%).

Аналогічно, оплата залишку коштів по митній декларації № 100219 від 29.04.2016 в розмірі 1966,29 дол. США була здійснена 31.08.2016. При цьому відповідачем пеню розраховано за період з 27.08.2016 по 31.08.2016 (пункт 14 розрахунку пені). Водночас граничний термін надходження виручки є 27.08.2016, а тому розрахунок пені має бути проведений за 4 дні з 28.08.2016 по 31.08.2016, а пеня за порушення терміну повернення валютної виручки повинна складати 585,13 грн. (1966,29*4*24,798204*0,3%).

Що стосується митних декларацій № 100108 від 12.04.2016 (в частині надходження коштів 10.08.2016), № 12133 від 26.04.2016, № 12138 від 26.04.2016 (в частині надходження коштів 19.08.2016), № 12190 від 29.04.2016 та № 100219 від 29.04.2016 (в частині надходження коштів 26.08.2016), то надходження валютної виручки було здійснено в межах 120 календарних днів, встановлених для розрахунку за операціями з експорту та імпорту товарів (пункти 5, 9, 10, 12, 13 розрахунку пені), а тому застосування пені за порушення термінів повернення валютної виручки застосовано необґрунтовано.

Щодо митних декларацій № 11588 від 29.03.2016 , № 11652 від 31.03.2016, № 100077 від 06.04.2016, № 100108 від 12.04.2016 (в частині повернення валютної виручки в розмірі 243,79 дол. США), № 100355 від 10.06.2016 та № 100364 від 10.06.2016 (пункти 1, 2, 3, 6, 15 розрахунку пені), то судом не встановлено порушення правил розрахунку пені, враховуючи встановлені 120 календарних дні для розрахунку за операціями з експорту та імпорту товарів.

Враховуючи вищевикладене, за порушення термінів повернення валютної виручки в Україну пеня за період перевірки має складати 8547,54 грн. (211,47 грн. + 977,89 грн. + 994,36 грн. + 820,06 грн. + 163,58 грн. + 1338,73 грн. + 1368,21 грн. + 279,11 грн. + 585,13 грн. + 1809,00 грн.).

Щодо зменшення суми валютної виручки на суму уціненого експортного товару, то суд зазначає наступне.

Пунктом 1.9 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 № 136 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за № 338/3631, передбачено, що сума валютної виручки або вартість товарів може бути зменшена, якщо протягом виконання зобов'язань за договором, зокрема: а) відбувається перегляд ціни товарів у зв'язку з невідповідністю їх кількісних та/або якісних характеристик умовам договору - на суму недопоставлених та/або неякісних товарів. Рішення про таку невідповідність приймає Міжнародний комерційний арбітражний суд чи Морська арбітражна комісія при Торгово-промисловій палаті або інший орган (експертна організація тощо), уповноважений розглядати спори або засвідчувати таку невідповідність згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору або третьої країни відповідно до умов договору; б) відбувається перегляд ціни товарів унаслідок дій форс-мажорних обставин, що призвели до зміни кількісних та/або якісних характеристик товару, - на суму недопоставлених (недоотриманих) та/або неякісних товарів. Зміна ціни товару має бути підтверджена Торгово-промисловою палатою або іншим уповноваженим органом (експертною організацією) згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору або третьої країни відповідно до умов договору.

Таким чином, у разі підтвердження Торгово-промисловою палатою України або уповноваженим органам країни розташування сторони договору, невідповідності кількісних та/або якісних характеристик товару умовам договору, відповідальність, передбачена статтею 4 Закону, не застосовується.

Однак, позивачем документів про невідповідність кількісних та/або якісних характеристик товару умовам договору, підтвердженої Торгово-промисловою палатою України або уповноваженим органом країни розташування сторони договору надано не було.

Також суд не сприймає посилання позивача на те, що відповідачем до об'єктів перевірки було включено вантажно-митні декларації за період, який не охоплюється періодом перевірки та які вже були обєктами перевірки по попередній перевірці, за результатами якої було винесено податкове повідомлення-рішення від 01.09.2016 № НОМЕР_1, що скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 у справі № 825/2086/16, оскільки предметом перевірки було дотримання валютного законодавства за період з 06.08.2016 по 31.12.2016 і розрахунок пені за порушення термінів повернення валютної виручки в України відповідачем здійснювався в межах перевірки.

При цьому, суд наголошує на тому, що межі проведення перевірки не охоплюються лише тими митними деклараціями, які складені в період, за який проводилась перевірка, а включає в себе перевірку порушення термінів повернення валютної виручки в України за всіма митними деклараціями, за якими ще не здійснено розрахунок або було його здійснено в перевіряємий період.

Стосовно інших посилань сторін, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_2 Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин справи, суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення відповідача в частині нарахування пені в розмірі 18872,34 грн. (27419,88 грн. - 8547,54 грн.) прийняте без дотримання вимог законодавства, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню у вказаній частині.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Груп ТМ» необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Груп ТМ» підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1212,74 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Груп ТМ» (вул. Коцюбинського, 49А, корп. В, оф. 303, м. Чернігів, 14000, ) до Головного управління ДФС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ) про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області № 0 від 06.12.2018 в частині нарахування пені в розмірі 18872,34 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Груп ТМ» судовий збір в розмірі 1212,74 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.03.2019.

Суддя Н.М. Баргаміна