Справа № 211/445/19
Суддя: Ніколенко Д. М.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/445/19
Провадження № 2-а/211/43/19
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
01 березня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання Гулько А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ № 869616 від 20 січня 2019 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на відсутність доказів порушення ним вимог ПДР. В обґрунтування позову зазначив, що 20 січня 2019 року на автомобілі НОМЕР_1, рухаючись по пр. Миру та вул. Коцюбинського в м. Кривому Розі, в напрямку Криворізького навчального центру Одеської національної академії, його наздогнав автомобіль патрульної поліції, де співробітник пояснив причину зупинки порушення ним п.п. 8.7.3 є) ПДР проїзд на заборонений сигнал світлофора, поєднаний жовтий і червоний сигнал. На підставі цього відповідачем було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено штраф в сумі 425,00 грн. Однак з вказаною постановою він не згоден, оскільки не порушував ПДР. Доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, місце скоєння правопорушення вказано не вірно: зазначено вул. Каштанову, 14А, замість пр. Миру, 12. Обєктивна сторона правопорушення не зазначена взагалі, справу розглянуто за місцем вчинення місцезнаходження органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. В постанові не зазначено технічний засіб, який здійснював фото чи відеозапис правопорушення, що виключає його можливість прийняття в якості належного доказу. Тому в звязку з відсутністю доказів факту порушення ним ПДР, просить задовольнити заявлені вимоги.
В судовому засідання позивач ОСОБА_1 наполягав на задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у позові.
Відповідач інспектор УПП ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до суду надійшов відзив на позов.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та переглянувши відеозапис, суд дійшов до таких висновків.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Як встановлено судом, 20 січня 2019 року інспектором ПП ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕАВ № 869616 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 20 січня 2019 року о 15-54 годині, керуючи транспортним засобом «BMW X5» номерний знак НОМЕР_2, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений поєднаний червоний з жовтим сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 (є) ПДР України та за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 122 КУпАП.
Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 №1395 (далі - Інструкція) .
Пунктом 4 Інструкції передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Інструкції поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

З аналізу зазначених норм вбачається відсутність обов`язку поліцейського складати протокол у випадку вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Суд зауважує, що, враховуючи приписи п. 5 Інструкції, а також вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, дії відповідача щодо винесення виключно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності без складення відповідного протоколу є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Тому суд відхиляє доводи позивача, із посиланням на рішення Конституційного Суду України, щодо незаконності розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Вказана права позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12 березня 2018 року по справі №751/6165/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, враховується судом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність в т.ч. за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Відповідно до пункту 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно з підпунктом «д» пункту 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до підпункту «є» пункту 8.7.3 пункту 8.7 ПДР, поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Нормами ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

З наведеного вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу до письмових заперечень надано відеозапис правопорушення.

При відтворенні відеофіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 20 січня 2019 року відносно ОСОБА_1 (СД-диск наданий відповідачем) вбачається, що на ньому зафіксовано о 15:51 год. рух автомобіля позивача по проїздній частині без зменшення швидкості та зупинки на забороняючий сигнал світлофору жовтий, що переходив в червоний, при тому, що інші транспортні засоби, які їхали одночасно з автомобілем позивача на такій же швидкості, зупинились. Позивачу розяснено його права, будь-яких клопотань від останнього не надходило. В ході пояснень позивачем заявлено, що він проїхав на жовтий сигнал світлофору та в мотивування ним зазначено, що він «трохи відволікся на поліцейських», при цьому доповнив, що проїхав на жовтий сигнал світлофора, завершаючи маневр, що протирічить переглянутому на відеозаписі, з якого вбачається рух автомобіля позивача прямо, без виконання будь-яких маневрів.

Враховуючи переглянуте відео, факт проїзду без зменшення швидкості як до переходу, так і в процесі його проїзду на заборонений сигнал світлофору, суд вважає що оскільки проїзд регульованого пішохідного переходу позивачем відбувся під час сигналу світлофора про заборону руху, що ним не спростовується та підтверджується належними доказами, інші підстави, на які посилається позивач в своєму позові, суд розцінює як бажання ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вони не впливають за своєю суттю на правомірність винесення відповідачем постанови, тому заявлені вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене суд доходить висновку, що складена постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 869616 від 20 січня 2019 року є законною, відповідає вимогам статей 251, 283 КУпАП та винесена по факту встановленого правопорушення з дотриманням законодавчо визначеної процедури розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246, 286 КАС України ,суд,-

ухвалив:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня його проголошення.

Суддя Д.М.Ніколенко