Справа № 554/6288/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 р.Справа № 554/6288/18
Другого апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Бегунц А.О.

секретарі судового засідання: Жданюк Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 06 листопада 2018 року по справі № 554/6288/18 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Антоненка Руслана Віталійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАВ №502103 від 27.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Антоненка Р.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАВ №502103 від 27.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 06 листопада 2018 року задоволено позов частково.

Скасовано постанову серії ЕАВ №502103 від 27.07.2018 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.2 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680 грн., а провадження у справі закрито.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Апелянт наголошує на тому, що постанова серії ЕАВ №502103 від 27.06.2018 року є законною та обґрунтованою, позивача обґрунтовано притягнуто до адмінвідповідальності за скоєне правопорушення.

З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, які з огляду в тому числі на положення ч.2 ст.268 КАС України, були повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в зв'язку з чим, колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів здійснюючи апеляційний перегляд з урахуванням приписів ч.3 ст.3, 268, 271, 272, 286 КАС України, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції висновувався на тому, що відповідач не довів правомірності оскаржуваної постанови жодними доказами.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, що постановою ЕАВ №502103 від 27.07.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн. за те, що він 27.07.2018 року в 00.00 год. в с.Вільному, на автодорозі М-18 183 км керував транспортним засобом, що призначений для перевезення пасажирів, в якого був відсутній розсіювач світла на задньому габаритному ліхтарі. Водій здійснював рух у темну пору доби, заздалегідь знаючи про технічну несправність розсіювача, чим порушив п.п.31.4.ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КУпАП (а.с.4).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст.ст.75-76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частина 2 ст.121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Водночас, п. 31.4.Правил дорожнього руху України, порушення якого ставиться у провину ОСОБА_1, забороняє експлуатацію транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і не відповідності таким вимогам, як, зокрема, на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, що вказане правопорушення вважається вчиненим за наявності вини як у формі умислу, так і необережності. Недоведеність суб'єктивної сторони складу правопорушення тягне за собою закриття провадження справі.

Зокрема, розгляд справи про адміністративне правопорушення було проведено без встановлення належних і допустимих доказів щодо наявної обізнаності позивача за тих умов щодо несправності розсіювача. Навпаки. Як вказує позивач, перед виїздом він перевіряв справність авто, все працювало справно, а поломка стала під час руху по автошляхам незадовільного стану, що могло привести до несправності розсіювача.

Крім того, колегія суддів, з огляду на наявні у справі матеріали справи, вважає, що стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів та перед судом не доведено, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності проводився з дотримання норм передбачених ст. 268, 280 КУПАП, а саме взагалі не надано доказів роз'яснення прав та обов'язків такій особі, дотримання з боку Відповідача-інспектора принципу права на захист для позивача, відібрання пояснень у останнього, з'ясування чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та фіксування такого в постанові про притягнення. Такого не вбачається також і з самого змісту постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

Такі невідповідності з боку відповідача, вказують на порушення прав позивача, що вказують на протиправність дій, яка не може створювати та не породжує законних юридичних наслідків у вигляді прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З огляду на зазначене, колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з підстав, викладених в даній постанові, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, заявлених в межах доводів апеляційної скарги. Рішення суду не може бути скасовано з формальних підстав. Жодні доводи апелянта не спростовують правомірності прийнятого судом рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 23, 31, 33, 90, 268, 271, 272, 286, 292, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 06 листопада 2018 року по справі № 554/6288/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справи визначеної статтею 286КАС України, відповідно до ст. 272 цього Кодексу набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях А.О. Бегунц