Справа № 804/4521/18
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2018 року Справа № 804/4521/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кадникової Г. В.,
ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання неправомірними дій державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Лісоволенка Романа Михайловича в частині відкриття нового розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно при реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2;
Вважаючи такі дії порушенням своїх прав та норм діючого законодавства України, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів з відповідним позовом.
Ухвалою суду від 23.06.2018р. позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 КАС Украі?ни, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
Позивачем усунуті виявлені недоліки позовноі? заяви шляхом надання відповідних документів.
Ухвалою суду від 22.10.2018 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано протягом 15 днів з моменту отримання (вручення) цієї ухвали надати відзив на позовну заяву зі всіма підтверджуючими документами.
Відповідно до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справі заявами по суті справи є позов та відзив.
26.11.2018 р. відповідачем отримано копію ухвали суду від 22.10.2018 р. та позовної заяви з додатками, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи.
Станом на час розгляду справи, а саме: 21.12.2018 року, відповідачем не надано відзив на позовну заяву.
В порядку ч.5 ст.77 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
З наявних у справі доказів встановлено наступне.
04.07.2014 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенко Романом Михайловичем внесено запис на підставі прийнятого рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 14900234 від 04.08.2014 року. На підставі даного рішення заявнику - ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4.
Таким чином, ОСОБА_4 зазначила, що на час її звернення до суду єдиному об'єкту нерухомого майна присвоєно два реєстраційних номери, що суперечить чинному законодавству, та порушує її права, як власника об'єкта нерухомості.
Вирішуючи даний спір, до вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення нормативно-правових актів та приходить до таких висновків.
Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, при прийнятті рішення судом застосовуються норми законів, що діяли на момент виникнення правовідносин.
Згідно змісту ст. 20 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" (в редакції від 09.05.2014 року, що діяла на момент вчинення правочину), у Державному реєстрі прав на кожний об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше, за рішенням державного реєстратора відкривається відповідний розділ та реєстраційна справа.
Процедуру ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначає Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141 (далі Порядок №1141).
Пунктом 10 Порядку № 1141 від 26 жовтня 2011 року (в редакції від 01.06.2014 р., що діяла на момент вчинення правочину) визначено, що під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав, іпотеку та суб'єкта цього права, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав.
Пунктом 15 Порядку № 1141 визначено, що після здійснення пошуку у Державному реєстрі прав відомостей державний реєстратор розглядає заяву (запит) та оформляє відповідне рішення, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування.
Відповідно до п.17 Порядку № 1141, розділ Державного реєстру прав відкривається державним реєстратором на кожний окремий об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше.
З аналізу вищезазначеного Порядку №1141 вбачається, що розділ Державного реєстру прав відкривається державним реєстратором на кожний окремий об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше, в якому зазначаються загальні відомості про об'єкт нерухомого майна, в тому числі відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєння літера, загальна та (за наявності) житлова площа об'єкта нерухомого майна, який є складовою частиною складної речі та призначений для обслуговування іншої (головної) речі, пов'язаний з нею спільним призначенням та є її приналежністю).
Відповідно до п.31 Порядку №1141, під час проведення державної реєстрації переходу права власності, інших речових прав на нерухоме майно або обтяжень таких прав державний реєстратор замість існуючих відомостей, що містяться у відкритому розділі або спеціальному розділі Державного реєстру прав, вносить нові відомості, визначені у пунктах 21-24 цього Порядку.
Статтею 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" (в редакції від 09.05.2014 року, що діяла на момент вчинення правочину), визначено, що реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному окремо визначеному об'єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об'єкта. У разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна або зміни опису (даних) об'єкта нерухомого майна його реєстраційний номер залишається без змін.
Державний реєстратор Лісоволенко Р.М. був наділений повноваженнями лише щодо внесення змін щодо права власності та «опису об'єкта» до відкритого розділу (реєстраційної справи) Державного реєстру. У зв'язку з такими діями, у власника майна можуть виникнути протиріччя під час подальшого володіння та користування таким майном.
Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 року №17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» ліквідовано Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності.
Відтак, зміни до відомостей щодо об'єкта нерухомого майна не можуть бути внесені іншим реєстратором (а.с.31-32).
У зв'язку із чим, для відновлення порушених прав, керуючись положеннями ст. 8 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ОСОБА_2 15.01.2018 року звернулась до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, а також до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зі скаргами на дії державного реєстратора та про впорядкування реєстраційних даних щодо об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Листом від 22.01.2018 року за №03.3-63-64/398 Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_2 про те, що скарга направлена за належністю до Міністерства юстиції України, оскільки розгляд питання щодо скасування розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не відноситься до компетенції територіальних органів юстиції (а.с.33-34).
Наказом Міністерства юстиції України від 16.02.2018 року за №521/7 було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 від 15.01.2018 року у зв'язку з неналежним оформленням скарги (а.с.36).
Після наданих відповідей позивач 29.03.2018 року повторно звернулась до Міністерства юстиції України із скаргою у порядку, визначеному ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з урахуванням всіх вимог щодо оформлення скарги, та наведенням підстав для розгляду такої.
Однак, наказом від 25.04.2018 року №1421/7 у задоволенні скарги ОСОБА_2 було відмовлено у зв'язку із невідповідністю поданих документів вимогам ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та закінченням строку для подання скарги Міністерству юстиції України (а.с.38).
Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Таким чином, з огляду на те, що позивач скористалась своїм правом щодо позасудового врегулювання спору, однак порушення законодавства не були усунуті територіальними органами Міністерства юстиції України та безпосередньо Міністерством юстиції України, ОСОБА_2 звернулась до суду.
Позовні вимоги до Міністерства юстиції України обгрунтовані тим, що згідно п.41 Порядку №1141 державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Однак, як зазначено вище у рішенні, постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 року №17 ліквідовано, зокрема, Державну реєстраційну службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики, в тому числі, з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Суд приймає такі доводи позивача при розгляді спору по суті.
Згідно з п.1 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись 90, 139, 241-243, 246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_2 до Міністерсва юстиції України про визнання дій протиправними, часткове скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати неправомірними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Лісоволенка Романа Михайловича в частині відкриття нового розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно при реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова