Справа № 420/735/19
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/735/19
УХВАЛА

01 березня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю “Боріскол” до Державної фіскальної служби України, Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації про скасування рішення та зобов’язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “Боріскол” до Державної фіскальної служби України, Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, в якій позивач просить суд:

- скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації №596604/23216458 від 16.02.2018 року;

- зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №13 від 04.12.2017 року.

Ухвалою суду від 13.02.2019 року, судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали (в тому числі, якщо її копію отримано нарочно, засобами електронної пошти та факсимільного зв’язку) для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду (з копією для відповідача):

- уточненої позовної заяви із викладом позовних вимог (в частині оскарження рішення) у відповідності до приписів ст.5 КАС України та із зазначенням вірного ідентифікаційного коду Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації (якщо такий відомий);

- інформації про місцезнаходження оригіналів доказів, копії яких додані до позовної заяви;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення або відповідних доказів, що підтверджують своєчасність звернення позивача до суду із вказаними позовними вимогами.

Копію ухвали суду від 13.02.2019 року отримано представником позивача нарочно 15.02.2019 року.

Отже, з урахуванням викладеного, зважаючи на положення ч.1 ст.120 КАС України, останнім днем для усунення позивачем недоліків позовної заяви було 25.02.2019 року.

19 лютого 2019 року за вх. №5938/19 через канцелярію суду від представника позивача до суду надійшла зава про усунення недоліків позовної заяви разом із:

1) оригіналом платіжного доручення від 26.12.2017 року №70;

2) позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю “Боріскол” до Державної фіскальної служби України, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації №596604/23216458 від 16.02.2018 року;

- зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №13 від 04.12.2017 року.

У вказаній позовній заяві позивачем зазначено інформацію про місцезнаходження оригіналів доказів, копії яких додані до позовної заяви

Отже, в цій частині позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Окрім того у позовній заяві, яка надана разом із завою про усунення недоліків позовної заяви позивачем з посиланням на положення ч.1, ч.3 ст.122, КАС України, п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України зазначено, що положення ст.102 Податкового кодексу України вирішено питання строків оскарження будь-якого рішення контролюючого органу, винесеного на підставі норм Податкового кодексу України, а не тільки рішення щодо нарахування грошових зобов’язань.

Щодо своєчасності звернення ТОВ “Боріскол” до суду із даним позовними вимогами по справі №420/735/19, суд зазначає наступне.

В ухвалі суду від 13.02.2019 року судом, зокрема, зазначено, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної товариства не є рішенням про нарахування грошового зобов’язання в розумінні статей 56, 102 Податкового кодексу України, а тому для оскарження такого рішення застосовується загальний строк звернення до суду, встановлений ч.2 ст.122 КАС України.

При цьому, зважаючи на вимоги ч.2 ст.122 КАС України, та на дату прийняття ДФС України рішення №596604/23216458 від 16.02.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 04.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач, звернувшись до суду лише 08.02.2019 року з позовними вимогами про скасування вищевказаного рішення, пропустив шестимісячний строк звернення до суду.

Отже, враховуючи викладене, судом вказано позивачу про необхідність протягом десяти днів з дня вручення ухвали надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення або відповідні докази, що підтверджують своєчасність звернення позивача до суду із вказаними позовними вимогами (з копією для відповідача).

Однак, станом на 25.02.2019 року до суду відповідної заяви про поновлення строку звернення не надходило.

Суддя зазначає, що відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Відповідно до п. 56.18 ст.56 Податкового кодексу України (далі – ПК України) встановлено, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу.

В свою чергу, статтею 102 ПК України, яка відноситься до Глави 9 ”Погашення податкового боргу платників податків” передбачено строк давності тривалістю 1095 днів.

Таким чином, положеннями ст.102 ПК України вирішено питання строків оскарження рішення контролюючого органу саме щодо нарахування грошового зобов'язання, винесеного на підставі норм Податкового кодексу України.

Отже, зі змісту даної норми випливає, що платник податків може звернутися до суду з вимогою щодо протиправності податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення.

Тобто, строк давності тривалістю 1095 днів застосовується у випадку оскарження фізичними чи юридичними особами рішень контролюючого органу щодо нарахувань грошових зобов’язань.

В даному ж випадку, позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №596604/23216458 від 16.02.2018 року, яке в розумінні положень ПК України не є рішенням контролюючого органу, яким позивачу визначено (нараховано) грошове зобов’язання, а відтак, строк давності в 1095 днів при оскарженні вищевказаного рішення не застосовується.

Тобто, рішення про відмову у реєстрації податкової накладної товариства не є рішенням про нарахування грошового зобов’язання в розумінні статей 56, 102 Податкового кодексу України, а тому для оскарження такого рішення застосовується загальний строк звернення до суду, встановлений ч.2 ст.122 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з даної статті, початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

При цьому, зважаючи на вимоги ч.2 ст.122 КАС України, та на дату отримання позивачем рішення ДФС України №596604/23216458 від 16.02.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 04.12.2017 року у в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач, звернувшись до суду лише 08.02.2019 року з позовними вимогами про скасування вищевказаного рішення, пропустив шестимісячний строк звернення до суду.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ні в позовній заяві, ні в поясненнях щодо строку звернення до суду не вказав причин пропуску вказаного строку, що, відповідно, позбавляє суд можливості надати оцінку поважності причин його пропуску, адже лише наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації права на оскарження рішення може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення до суду з поважних причин. Посилання позивача на інший порядок застосування строків не є такою підставою.

Крім того, як вже зазначено судом, позивачем не заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, а посилання на застосування в такому випадку 1095 днів на оскарження рішення, за встановлених судом обставин, є помилковим.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю “Боріскол” підлягає поверненню позивачу відповідно до ч.2 ст.123 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п’яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Також, суддя вважає за необхідне роз’яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє його права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України “Про судовий збір” сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Станом на 01.03.2019 року з боку позивача таке клопотання не надходило.

Зважаючи на вищевикладене, суд роз’яснює позивачу про його право звернутись з відповідним клопотанням про повернення суми сплаченого судового збору у порядку, визначеному п.2 ч.1 ст. 7 Закону України “Про судовий збір”.

Керуючись ст.ст.9, 120, 123, 169, 243, 248, 256,294,295 КАС України, суддя, –

У Х В А Л И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю “Боріскол” до Державної фіскальної служби України, Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації про скасування рішення та зобов’язання вчинити певні дії – повернути позивачеві.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до П’ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п’ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Суддя О.М. Соколенко