Справа № 752/16870/18-а
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

26 лютого 2019 року м. Київ № 752/16870/18-а

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не включення до розрахунку при нарахуванні пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій до професійних свят та ювілейних дат з моменту призначення пенсії;

- зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 донарахування (перерахунок) та виплату пенсії державного службовця з лютого 2014 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій до професійних свят та ювілейних дат, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсії (80%) та виплатити її в повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.11.2018 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та пояснень щодо підстав звернення до суду.

На виконання ухвали суду позивачем надано пояснення щодо строків звернення до суду, в яких позивач вказав, що спори у справа, пов"язаних з пенсійними виплатами за минулий час можуть розглядатися поза межами шестимісячного строку.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Слід зазначити, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, пов'язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами.

У триваючих правовідносинах суб'єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов'язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків якщо інше прямо не передбачено законом.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач не погоджується з діями органу Пенсійного фонду по здійсненню розрахунку пенсії у 2014 року. При цьому, позивач отримуючи щомісяця пенсію в період 2014-2018 років був обізнаний про її розмір та мав можливість оскаржити дії по призначенню пенсії з дотриманням строків звернення до суду.

Проте, до суду позивач звернувся 14.08.2018 року.

Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправними та незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не включення до розрахунку при нарахуванні пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій до професійних свят та ювілейних дат з моменту призначення пенсії.

При цьому, з огляду на вимоги адміністративного позову відносно того, що з порядком обчислення пенсії, і як наслідок, розміром пенсійних виплат, позивач не погоджується з моменту призначення, відповідно правовідносини, з якими позивач пов'язує порушення свого права, є триваючими і продовжується на момент подання адміністративного позову до суду.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України щодо строків звернення до суд та враховуючи дату звернення позивача до суду, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду в частині позовних вимог про зобов"язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 донарахування (перерахунок) та виплату пенсії державного службовця з лютого 2014 року по 13.02.2018.

Вказані висновки суду грунтуються на правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 22 листопада 2018 року у справі № 489/1939/17.

При цьому, позивачем не наведено обставин та доказів неможливості звернутися до суду з дотриманням шестимісячного строку звернення до суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у пунктах 37 та 38 Рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України», N 23436/03, пункти 22-23).

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви в частині позовних вимог про визнання протиправними та незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не включення до розрахунку при нарахуванні пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій до професійних свят та ювілейних дат з моменту призначення пенсії та про зобов"язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 донарахування (перерахунок) та виплату пенсії державного службовця з лютого 2014 року по 13.02.2018, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій до професійних свят та ювілейних дат, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсії (80%) та виплатити її в повному обсязі.

Керуючись п. 9 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними та незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не включення до розрахунку при нарахуванні пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій до професійних свят та ювілейних дат з моменту призначення пенсії та про зобов"язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 донарахування (перерахунок) та виплату пенсії державного службовця з лютого 2014 року по 13.02.2018, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій до професійних свят та ювілейних дат, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсії (80%) та виплатити її в повному обсязі повернути.

Відповідно до частини сьомої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Згідно зі статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя М.А. Бояринцева