Справа № 265/4542/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2019 року

Київ

справа №265/4542/16-а

адміністративне провадження №К/9901/17362/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради (далі - Управління) на постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 серпня 2017 року (суддя Костромітіна О.О.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року (судді Компанієць І.Д., Блохін А.А., Васильєва І.А.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив: визнати протиправними дії Управління щодо призупинення виплати та невиплати адресної допомоги за період з 01 липня по 16 вересня 2015 року, щодо відмови в призначенні, нарахуванні та виплаті щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 10 грудня 2015 року по 09 червня 2016 року; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити щомісячну адресну допомогу особі, яка переміщена з району проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що виникла у періоди з 01 лютого по 16 вересня 2015 року та з 10 грудня 2015 року по 09 червня 2016 року; стягнути з відповідача на користь позивача, як уповноваженого представника сім'ї, заборгованість із виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яка виникла у періоди: з 01 липня по 16 вересня 2015 року, з 10 грудня 2015 року по 09 червня 2016 року.

Вимоги обґрунтував тим, що він з 22 жовтня 2014 року перебуває на обліку у відповідача, як внутрішньо переміщена особа, та йому була призначена щомісячна адресна допомога у періоди з 17 березня по 16 травня 2015 року у розмірі 1391 грн, з 17 травня по 16 липня 2015 року у розмірі 1170 грн, з 17 липня по 16 вересня 2015 року у розмірі 949 грн. У період з 17 березня по 30 червня 2015 року він отримував таку допомогу, яка щомісячно перераховувалася на його банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк». Поряд з тим 25 червня 2015 року відповідач прийняв рішення, відповідно до якого виплату адресної допомоги призупинив з 01 липня 2015 року до з'ясування. 10 грудня 2015 року він звернувся із заявою до відповідача щодо призначення йому, як уповноваженому представнику сім'ї адресної допомоги на наступні шість місяців. Однак 26 лютого 2016 року він отримав від відповідача листа, з якого дізнався, що рішенням від 21 грудня 2015 року відповідач відмовив йому у виплаті щомісячної адресної допомоги на підставі рішення Маріупольської міської ради від 05 червня 2015 року № 6/48-5402 про збільшення меж Орджонікідзевського району м. Маріуполя та с. Виноградне, за яким АДРЕСА_1 Виноградненської сільської ради тимчасово віднесено до Орджонікідзевського району.

Суди встановили, що ОСОБА_2 з 22 жовтня 2014 року перебуває на обліку в Управлінні, як внутрішньо переміщена особа. У період з 17 березня по 16 травня 2015 року позивач отримував допомогу у розмірі 1391 грн, з 17 травня по 16 липня 2015 року у розмірі 1170 грн, з 17 липня по 16 вересня 2015 року у розмірі 949 грн.

Управління рішенням від 25 червня 2015 року призупинило виплату ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі.

Воно ж рішенням від 21 грудня 2015 року на звернення позивача від 10 грудня 2015 року відмовило в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відмову мотивувало тим, що рішенням Маріупольської міської ради від 05 червня 2015 року № 6/48-5402 «Про збільшення меж Орджонікідзевського району м. Маріуполя», яким АДРЕСА_1 Виноградненської сільської ради тимчасово віднесено до Орджонікідзевського району м. Маріуполя.

Підставою для цього рішення стала постанова Верховної Ради України від 20 травня 2015 року № 457-VIII «Про внесення змін до Постанови Верховної Ради України від 11 грудня 2014 року № 32-VIII «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів Донецької області». На виконання цієї постанови Маріупольська міська рада рішенням від 05 червня 2015 року № 6/48-5402 тимчасово с. Виноградне, тобто місце реєстрації позивача та членів його сім'ї, віднесла до Орджонікідзевського (Лівобережного) району м. Маріуполя.

Вважаючи призупинення виплати щомісячної адресної допомоги та відмову у призначенні такої допомоги неправомірними позивач звернувся до суду.

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області постановою від 15 серпня 2017 року позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії Управління щодо призупинення виплати та невиплати ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 01 липня по 16 вересня 2015 року та щодо відмови в призначенні, нарахуванні та виплаті щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 10 грудня 2015 року по 09 червня 2016 року. Зобов'язав Управління нарахувати та виплатити ОСОБА_2 як уповноваженому представнику сім'ї заборгованість з щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що виникла у періоди з 01 липня по 16 вересня 2015 року та з 10 грудня 2015 року по 09 червня 2016 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Суди виходили із того, що довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, яка видана позивачу Управлінням, станом на момент призупинення виплати ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, була дійсною, не скасовувалася у встановленому порядку. Відповідач не довів наявність підстав для припинення виплати позивачу грошової допомоги, зазначених у пункті 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок № 505), як наслідок, у відповідача не було причин для припинення виплат вказаної грошової допомоги.

Також суди зазначили, що не приймають доводи апелянта про отримання позивачем одночасно субсидії та щомісячної адресної допомоги за однією адресою реєстрації, оскільки зазначена обставина не є підставою, визначеною Порядком № 505, для відмови у виплаті адресної допомоги. Не виправдовують дій відповідача його посилання на відсутність підстав вважати позивача внутрішньо переміщеною особою після переходу с. Виноградне під відання Маріупольської міської ради, оскільки на час зупинення виплати позивачу щомісячної адресної допомоги та відмови в її призначені в спірний період позивач та його родина вважалися внутрішньо переміщеними особами на підставі діючих довідок про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та даних Єдиної інформаційної бази даних про взятих на облік внутрішньо переміщених осіб.

Управління не погодилося із цими рішеннями і звернулося із касаційною скаргою про їх скасування та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі мовиться про те, що Верховна Ради України постановою від 20 травня 2015 року № 457-VIII «Про внесення змін до Постанови Верховної Ради України від 11 грудня 2014 року № 32-VIII «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів Донецької області» (далі - постанова № 457-VIII) встановила, що с. Виноградне адміністративно-територіально не належить до Волноваського району, а належить до міста Маріуполя, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі, тому Управління правомірно зупинило виплату щомісячної адресної допомоги позивачу. Крім того зазначає, що позивач з серпня 2015 року отримує субсидію на оплату житлово-комунальних послуг за місцем реєстрації в м. Маріуполі, АДРЕСА_1.

Верховний Суд переглянув судові рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги, з'ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України затвердив Порядок № 505.

Згідно з пунктом 2 цього Порядку, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

За пунктом 3 Порядку № 505 грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 грн на одну особу (члена сім'ї); для працездатних осіб - 442 грн на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 грн.

Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 № 509 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок № 509), згідно з яким взяття на облік таких осіб здійснюється шляхом видачі довідки, яка видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції.

Отже, виплата допомоги здійснюється особам, які переміщуються як з тимчасово окупованої території, так і з районів проведення антитерористичної операції.

Як встановили суди попередніх інстанцій, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні, як внутрішньо переміщена особа. За його зверненням від 17 березня 2015 року Управління призначило йому щомісячну адресну допомогу за період з 17 березня по 16 травня 2015 року у розмірі 1391 грн, з 17 травня 2015 року по 16 липня 2015 року у розмірі 1170 грн, з 17 липня 2015 року по 16 вересня 2015 року у розмірі 949 грн. Виплачена дана допомога була за період з 17 березня по 30 червня 2015 року.

Відповідно до довідки від 22 жовтня 2014 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_2 постійно проживав в АДРЕСА_1.

Управління рішенням від 25 червня 2015 року призупинило виплату позивачу щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі, а рішенням від 21 грудня 2015 року на звернення позивача від 10 грудня 2015 року відмовило у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відмовляючи у призначенні адресної допомоги позивачу, відповідач послався на рішення Маріупольської міської ради від 05 червня 2015 року № 6/48-5402 «Про збільшення меж Орджонікідзевського району м. Маріуполя», яким АДРЕСА_1 Виноградненської сільської ради тимчасово віднесено до Орджонікідзевського району м. Маріуполя.

Кабінет Міністрів України розпорядженням від 07 листопада 2014 року № 1085-р затвердив перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (додаток 1) та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (додаток 2).

Згідно з додатком 2 цього розпорядження (як у редакції, чинній на час призупинення виплати щомісячної адресної допомоги - рішення від 25 червня 2015 року, так і на момент відмови Управління у призначенні такої допомоги - рішення від 21 грудня 2015 року) с. Виноградне Волноваського району віднесено до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Межі Волноваського району встановлені відповідно до постанови Верховної Ради України від 11 грудня 2014 року № 32-VIII «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів Донецької області» (далі - постанова № 32-VIII).

З метою упорядкування адміністративних зв'язків між окремими населеними пунктами Донецької області, які були розірвані внаслідок проведення антитерористичної операції, створення умов для ефективного здійснення повноважень органами місцевого самоврядування адміністративно-територіальних одиниць, що знаходяться поза межами зони проведення антитерористичної операції, та забезпечення життєдіяльності у таких населених пунктах Верховна Рада України 20 травня 2015 року постановою № 457-VIII внесла зміни до постанови № 32-VIII і тимчасово, до переходу під контроль органів державної влади та органів місцевого самоврядування неконтрольованих ними населених пунктів Донецької області, змінила межі міста Маріуполя, Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів, збільшивши територію міста Маріуполя за рахунок передачі до його складу, зокрема, земель Новоазовського району, що знаходяться у віданні Виноградненської сільської ради (в тому числі території села Виноградне), збільшивши територію Волноваського району земель за рахунок передачі до його складу земель Новоазовського району.

Отже, село Виноградне адміністративно-територіально тимчасово передано до складу міста Маріуполя, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі.

На виконання цієї постанови Маріупольська міська рада рішенням від 05 червня 2015 року № 6/48-5402 тимчасово віднесла с. Виноградне до Орджонікідзевського (Лівобережного) району м. Маріуполя.

Пунктом 6 Порядку № 505 визначено вичерпний перелік підстав для відмови у призначенні щомісячної адресної грошової допомоги, а саме:

будь-хто з членів сім'ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення;

у володінні сім'ї є два або більше транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (автобусів, вантажних та легкових автомобілів). При цьому не враховуються транспортні засоби, одержані чи придбані на пільгових умовах через уповноважені органи, а також транспортні засоби вітчизняного виробництва, які перебувають в експлуатації протягом більш як 10 років з дати випуску, та інші транспортні засоби, що перебувають в експлуатації протягом більш як 15 років з дати випуску;

будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

На час прийняття рішення Управління про відмову у призначенні щомісячної адресної грошової допомоги (21 грудня 2015 року) абзац третій пункту 6 Порядку № 505 було виключено.

Підстави зменшення виплати грошової допомоги та її припинення передбачені у пунктах 7 та 12 Порядку № 505.

Зокрема, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім'ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; знаття з обліку особи, яка переміщується; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Підставою для припинення виплати та відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги ОСОБА_2 вказано рішення Маріупольської міської ради від 05 червня 2015 року № 6/48-5402 «Про збільшення меж Орджонікідзевського району м. Маріуполя», яка не визначена Порядком № 505.

Управління, коли посилалося на цю юридичну подію (фактор), серед іншого виходило з того, що ОСОБА_2 і члени його сім'ї значаться зареєстрованими в АДРЕСА_1, тобто в місці, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, включено до переліку населених пунктів, які розташовані на лінії зіткнення, що дає право особам, які переміщені з таких поселень, на адресну допомогу, а після ухвалення постанови № 457-VIII та рішення Маріупольської міської ради від 05 червня 2015 року № 6/48-5402 «Про збільшення меж Орджонікідзевського району м. Маріуполя» фактично вибуло з переліку таких населених пунктів.

Такі твердження Управління, що лягли в основу припинення та відмови у виплаті запитуваної позивачем адресної допомоги, суди попередніх інстанцій слушно визнали непереконливими, необґрунтованими, недостатніми і такими, що не основуються на вимогах закону, для визнання їх правильними.

Порядок і підстави припинення чи зменшення виплати адресної допомоги врегульовані і визначені нормативними положеннями, зміст та суть яких наведені вище.

Зміна меж населених пунктів не передбачена як підстава для припинення чи відмову у призначенні цієї допомоги.

Понад те, зміна меж населених пунктів, за якою населений пункт, який знаходився на лінії зіткнення, передається і входить у межі населеного пункту (міста), який не перебуває в переліку населених пунктів, що знаходяться на лінії зіткнення, сама по собі не змінює підстав віднесення певного населеного пункту до переліку тих, що знаходяться в певних правових умовах (перебувають на лінії зіткнення), не означає, що населений пункт з такою назвою перестав існувати і вже не перебуває (перестав перебувати) чи не продовжує знаходитися у фактично-правовій ситуації, через існування якої він був віднесений до переліку населений пунктів, що знаходяться на лінії зіткнення, а реєстрація осіб в таких населених пунктах не дає право на отримання адресної допомоги, подібної до запитуваної позивачем.

Потрібно також зазначити, що зміна меж населених пунктів не призвела до виключення с. Виноградне з переліку населених пунктів, затверджених розпорядженням від 07 листопада 2014 року № 1085-р.

Значення має й те, що виплата допомоги залежить від факту переміщення особи з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції або населеного пункту, що розташований на лінії зіткнення, та перебування на обліку в Управлінні. У цій справі ці обставини підтверджуються довідкою про взяття на облік особи, яка перемістилась з району проведення антитерористичної операції.

Подібна правова позиція вже викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 10 липня 2018 року (справа № 222/250/15-а).

Наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи як на момент призупинення виплати щомісячної адресної допомоги так і на час відмови у призначенні такої допомоги встановлено судами та не оспорюється відповідачем.

В аспекті наведеного слід зазначити, що відповідно до статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи, наведені у касаційній скарзі, зокрема і щодо призначення позивачу субсидії за оплату житлово-комунальних послуг за будинок АДРЕСА_1 Новоазовського району Донецької області, не спростовують висновків судів першої й апеляційної інстанцій.

Враховуючи наведене, Суд визнає, що суди першої і апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів першої і апеляційної інстанцій - без змін.

З огляду на викладене, керуючись статтями 341- 343, пунктом 1 частини першої статті 349, статтями 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Касаційну скаргу управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради залишити без задоволення, а постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 серпня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко