Справа № 1940/1506/18
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 лютого 2019 року

Київ

справа №1940/1506/18

адміністративне провадження №К/9901/5113/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Білоуса О.В., Стрелець Т.Г., Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №1913 від 01 липня 2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника поліції»; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №190 о/с від 02 липня 2018 року «По особовому складу», яким ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію»; поновити ОСОБА_4 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області; стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в користь ОСОБА_4 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 02 липня 2018 року по поновлення на роботі.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі №1940/1506/18 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №1913 від 01 липня 2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника поліції». Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №190 о/с від 02 липня 2018 року «По особовому складу», яким ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію». Поновлено ОСОБА_4 з 03 липня 2018 року на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_4 16921,64 грн грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, 21 лютого 2019 року відповідач звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з вказаною касаційною скаргою.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п'ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у цьому випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України, а судом не встановлено виключень щодо посади позивача у цій справі в аспекті пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України в поєднанні зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді Т.Г.Стрелець

В.М.Шарапа