Справа № 804/3947/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

11 лютого 2019 року Справа № 804/3947/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.06.2018 р. було відкрито провадження у справі №804/3947/18, та призначено справу до розгляду у порядку підготовчого провадженння, за правилами загального позовного провадження.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
ОСОБА_2, 01.07.1966, р.н. є пенсіонером органів внутрішніх справ з 2014 року. Звільнялася на пенсію у званні підполковник міліції, з посади начальника відділення СВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області.
Позивач ОСОБА_1, зазначає, що остання набула право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року, у зв'язку із введенням змін до законодавства, а саме, після прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських».
Зазначена вище постанова затверджує схему посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади за посадою останньої на час звільнення.
Станом на дату 01.01.2016 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області перерахунок здійснено не було.
Позивач зазначає, що в квітні 2018 року останній до нарахували грошове забезпечення на суму 500 грн., тобто з розрахунку, та на підставі Постанови №103 від 21.02.2018 року.
Перерахунок пенсії здійснено на підставі довідки про грошове забезпечення, яку надає до пенсійного фонду Ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Дніпропетровській області, яка повинна надаватись, відповідно до ч.3 ст.63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанови №45 Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р., а саме на підставі змін які відбувалися і закріплені постановою КМУ №988 від 11.11.2015 р. «Про грошове забезпечення поліцейських».
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач також зазначає, шо вказана довідка про розмір грошового забезпечення, яка надана Ліквідаційною комісією ГУ МВС України Дніпропетровської області, не відповідає нормам ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Конституції України в частині права останньої на законний перерахунок її пенсії, так як вона, звільнялася на пенсію з посади начальника відділення СВ ДМУ ГУМВС України, а її грошове забезпечення складалось з усіх додаткових складових, тобто посадового окладу, окладу за спеціальне звання, надбавки за вислугу років, інших надбавок та премій,
На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських», посадовий оклад ОСОБА_1, як зазначає остання, дорівнює 3100 грн., оклад за спеціальне звання 2200 грн., а пенсію після перерахунку у 2018 року остання отримую в сумі 4 770,00 грн., яка розрахована без урахування деяких складових, які є середньою сумою всіх додаткових видів забезпечення за останніх 24-и місяці перед звільненням (надбавок, доплат та премій), що враховувались, як зазначає позивач, при обчисленні пенсії при звільненні.
На підставі викладеного вище, позивач вважає бездіяльність Ліквідаційної комісії ГУ МВС України Дніпропетровської області щодо не включення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, деяких складових, яка надана до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправною, та такою, шо суперечать вимогам діючого законодавства.
В судове засідання, призначене на 11.02.2019 р. зявився повноважний представник позивача, та повноважний представник відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Повноважний представник відповідача-2: Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області до зали судового засідання свого представника не направив.
При цьому, суд зазначає, що 08.02.2019 р., через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду, повноважним представником відповідача-1: Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області було подано додаткові пояснення від 08.02.2019 р. вх.№6782/19, в тексті яких повноважний представник відповідача-1 просить суд у задоволенні предявлених позовних вимог відмовити у повному обсязі, та подальший розгляд справи здійснювати без участі повноважного представника.
Так, в тексті поданих додаткових поясненнях від 08.02.2019 р. вх.№6782/19, повноважний представник відповідача-1: Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області зазначає, що рішенням Верховного Суду від 12,03.2018 по зразковій справі Пз/9901/1/18 (802/2196/17-а) за позовом ОСОБА_3 до ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії у задоволені позовних вимог відмовлено. Постановою ОСОБА_4 Верховного Суду від 12.12.2018 по зазначеній справі рішення Верховного Суду від 12.03.2018 - залишено без змін та набрало законної сили.
Загальна сума розміру грошового забезпечення складає - 7 138,39 грн.
На підставі викладеного вище, повноважний представник відповідача-1: Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, вважає, що позовні вимоги позивача щодо зобов'язання ліквідаційної комісії ГУ МВС направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку відносно ОСОБА_1, про розмір грошового забезпечення із зазначенням всіх складових, які враховувалися при обчисленні пенсії при звільнені та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення грошової допомоги при звільненні є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
У судовому засіданні, призначеному на 11.02.2019 р., судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважні представники як позивача, так і відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
У звязку з неявкою в судове засідання повноважного представника відповідача 2: Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, суд зазначає, що думка останнього стосовно переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 211, 217, 224 228 КАС України безпосередньо 11.02.2019 р.
11.02.2019 р. повноважним представником позивача було подано клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження, із зазначенням про підтримання позовних вимог в повному обсязі.
Під час зясування судом думки, у повноважного представника відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо поданого повноважним представником позивача клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження, останній не заперечував.
Так, зважаючи на подане повноважним представником позивача клопотання від 11.02.2019 р. про подальший розгляд справи у подку письмового провадження, суд у відповідності до ч.9 ст.205 КАС України здійснював розгляд справи в порядку письмового провадження.
Суд зазначає, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 р. було визнано типовою адміністративну справу №804/3947/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України Дніпропетровської області) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії Провадження в типовій адміністративній справі №804/3880/18 за позовною заявою ОСОБА_5 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності голови Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства Внутрішніх справ України в Дніпропетровській області щодо виготовлення на надання для перерахунку пенсії з 1 січня 2016 р. нової довідки про грошове забезпечення пенсіонера органів внутрішніх справ ОСОБА_5 без включення в довідку додаткового виду грошового забезпечення, доплати за службу в нічний час в розмірі 35 % посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час протиправною; зобов'язання голови Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області виготовити нову довідку для перерахунку пенсії з 1 січня 2016 р. до якої включити додатковий вид грошового забезпечення, доплату за нічну службу в розмірі 35 % посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час та направити довідку до Головного управління Пенсійного управління України в Дніпропетровській області для перерахунку пенсії.
Провадження по типовій адміністративній справі №804/3947/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України Дніпропетровської області) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, - зупинити до набрання чинності рішенням Верховного Суду від 12.03.2108 року у зразковій справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) за позовом Особа1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії, в якому в задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 р. було поновлено провадження в адміністративній справі №804/3947/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України Дніпропетровської області) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дій.
Призначено справу до розгляду у порядку підготовчого провадження в судовому засіданні на 11 лютого 2019 року, за правилами загального позовного провадження.
Суд зазначає, що рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.03.2018 у зразковій справі №Пз/9901/1/18 802/2196/17-а у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Постановою ОСОБА_4 палати Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.12.2018 р. у справі № 802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) провадження № 11-308заі18, постановлено апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_55, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_7, ОСОБА_59, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_60, ОСОБА_10, ОСОБА_61, ОСОБА_11, ОСОБА_62, ОСОБА_12, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_13, ОСОБА_34, ОСОБА_65, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_72, ОСОБА_19, ОСОБА_73, ОСОБА_20, ОСОБА_74, ОСОБА_35, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_21, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_113, ОСОБА_85, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_90, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_32, ОСОБА_33, а також заяви ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_37, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_38, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_17, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_39, ОСОБА_105, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_47, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_48 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_3, - залишити без задоволення.
Рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 березня 2018 року залишено без змін.

15.01.2018 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено постанову ОСОБА_4 палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у зразковій справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії, вказана постанова набрала законної сили.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву від 23.07.2018 р. вх.№35172/18, поданий повноважний представником відповідача-2: Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, в тексті якого зазначено наступне.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», грошове забезпечення поліцейських складається з: посадового окладу; окладу за спеціальним званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Перелік складових грошового забезпечення поліцейських є вичерпний.

При цьому, повноважний представник відповідача-2 зазначає, що п. 1 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 p. за № 669/28799 визначено відповідні складові грошового забезпечення поліцейським Національної поліції.

Так, повноважний представник відповідача-2 зазначає, що відповідно до п. З розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п. 1. Розділу II Порядку № 260, оклади за спеціальними званнями поліцейським виплачуються в розмірах згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»

На підставі приписів пунктів 3-11 Розділу II Порядку № 260, визначений вичерпний перелік надбавок у грошовому забезпеченні поліцейського, а саме: надбавка за стаж служби в поліції; надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції, (розмір надбавки встановлюється кожному поліцейському індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно-правових актів тощо) на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції та оголошується наказом по особовому складу; надбавка поліцейським, які безпосередньо зайняті на шифрувальній роботі; надбавка поліцейським, які виконують функції державного експерта з питань таємниць; надбавка поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень та за своїми функціональними обов'язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю; надбавка поліцейським за почесне звання «заслужений»; доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню; доплата поліцейським, які займають посади, пов'язані з педагогічною (викладацькою) або науковою діяльністю, і мають учене звання доцента (старший науковий співробітник); доплата поліцейським, які виконують службові обов'язки в нічний час.

Відтак, як зазначає повноважний представник відповідача-2, ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Дніпропетровській області, як то передбачено п.3 Порядку було підготовлено для перерахунку пенсії довідку № 83/34906 від 11.05.2017 р. про грошове забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45, яку було передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області супровідним листом ГУ МВС від 1 18.05.2017 р. № 19/764.

У зазначений вище довідці № 83/34906 від 11.05.2017 р. до складу грошового забезпечення увійшли тільки ті складові, що встановлені вказаним пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Тому, відповідно до вимог Порядку № 260 та згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» до складових довідки № 83/34906 від 11.05.2017 р. увійшли, як то передбачено: посадовий оклад за посадою начальник відділення загальнокримінальних злочинів слідчого відділу Дніпропетровського МУ ГУМВС - 2 700 грн. (додаток 7 до Постанови); оклад за званням «підполковник міліції» - 2 200 грн. (додаток 1 до Постанови); набавка за стаж служби - 45% - 2 205 грн.; премія - 71,76 грн.; (Інформації про середній розмір надбавок та премій, що фактично сплачені за грудень 2015 року середньої премії по Україні 1,01%).

Загальна сума розміру грошового забезпечення складає - 7 176, 76 грн.

На підставі викладеного вище, повноважний представник відповідача-2, вважає доводи позивача щодо включення до складових довідки про грошове забезпечення одноразової грошової допомоги при звільненні та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення безпідставними, з підстав зазначених нище.

Відповідно до ч. З ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Зазначена вище норма не містить положень про включення до грошового забезпечення таких виплат, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення та одноразова грошова допомога при звільненні.

При цьому, відповідно до ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Водночас, відповідно до п. 2 Розділу І Переліку видів виплат, що здійснюється за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року № 1170, а також відповідно до листа Пенсійного фонду України від 17.01.2011 року № 691/03-30 одноразова допомога при звільненні належить до виплат на які не нараховується єдиний внесок,

На підставі викладеного вище, повноважний представник відповідача-2 зазначає, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення та одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яке повинно враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян.

З урахуванням вищезазначеного, відповідач-2: Ліквідаційна комісія ГУ МВС України Дніпропетровської області просить суд, у задоволенні предявлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1, 28.02.2014 р. наказом УМВС України в Дніпропетровській області була звільнена з органів внутрішніх справ, у звязку з досягненням граничного віку перебування на службі з призначенням пенсії, відповідно ст.1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у званні підполковника внутрішньої служби, з посади начальника відділу розслідування загальнокримінальних злочинів слідчого відділу ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

З матеріалів пенсійної справи позивача, долученої до матеріалів справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що підтверджується матеріалами пенсійної справи №, копія якої міститься в матеріалах справи.

Суд зазначає, що відповідно до протоколу за пенсійною справою НОМЕР_1 (МВС) від 01.03.2014 р. ОСОБА_1 - підполковнику внутрішньої служби начальнику відділу розслідування загальнокримінальних злочинів слідчого відділу ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, призначена пенсія за вислугу років, згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 09.04.1992 р. від 23.01.2003 р. у розмірі 67 %, з урахуванням наступних складових грошового забезпечення, а саме: оклад 1000,00 грн.; військове звання 130,00 грн.; надбавка за вислугу років 35 % - 395,50 грн.; місячна сума додаткових видів ГЗ за 24 р. 4 759,85 грн.; особливого забезпечення для обчислення 6 285,35 грн.

Всього розмір пенсії: 67 % грошового забезпечення за вислугу років 24) складає у розмірі 4 211,18 грн. (а.с.28).

З розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії ОСОБА_1, за пенсійною справою №, за дорученням №Д/14, за період з січня 2016 р. по квітень 2018 р. фактично виплачена сума, разом з доплатою складає у розмірі 16003,12 грн. (а.с. 26)

Суд зазначає, що відповідно до довідки №83/34906 від 27.03.2018 р. про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку ОСОБА_1 становить: посадовий оклад 1700,00 грн.; оклад за званням підполковник міліції 2200,00 грн.; надбавка за стаж служби (45 відс. п/оклад, зв.) 2205,00 грн.; премія (0,47 відс. п/оклад, зв., % в/р надбавки) 33,39 грн. Всього 7 138,39 грн. (а.с. 51).

Так, Пенсійним фондом України здійснено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1, з урахуванням наступних складових грошового забезпечення, а саме: посадового окладу 2700,00 грн.; окладу за військове звання 2200,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років 45 % - 2205,00 грн.; премія, 47 % - 33,39 грн. (а.с. 37).

Відповідно до перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.05.2018 р., пенсійна справа № МВС, загальна сума грошового забезпечення останньої складала у розмірі 4 782,72 грн., з урахуванням зазначених вище складових, а саме: посадового окладу 2700,00 грн.; окладу за військове звання 2200,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років 45 % - 2205,00 грн.; премія, 47 % - 33,39 грн. Всього нараховано 7 138,39 грн. В тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 7 138,39 грн. Основний розмір пенсії: 67% грошового забезпечення (вислуга років 24) у розмірі: 4 782,72 грн. (а.с. 26).

Правовідносини сторін, що виникають у сфері визначення умови, норм і порядку пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію регулюються нормами Конституції України, ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» тощо.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Відповідно ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Згідно з ч.4 ст.63 Закону №2262, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч.2 ст.51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей (далі - Закон №900).

Наведеним Законом №900 статтю 63 Закону №2262 доповнено новою частиною такого змісту: Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Статтею 51 Закону №2262 передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до абзацу другого розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Національну поліцію за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Кабінет Міністрів України постановою від 11.11.2015 року №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції (далі - Постанова №988) та постановою від 18.11.2015 року №947 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова №988 набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Пунктом 1 постанови №988 установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016р. за №669/28799 (далі Порядок №260) визначено відповідні види грошового забезпечення поліцейських Національної поліції.

Відповідно до п.3 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Також, за приписами пунктів 3-11 розділу ІІ Порядку №260 визначений вичерпний перелік надбавок у грошовому забезпеченні поліцейського, а саме:

- надбавка за стаж служби в поліції;

- надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції;

- надбавка поліцейським, які безпосередньо зайняті на шифрувальній роботі;

- надбавка поліцейським, які виконують функції державного експерта з питань таємниць;

- надбавка поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень та за своїми функціональними обовязками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю;

- надбавка поліцейським за почесне звання заслужений;

- доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню;

- доплата поліцейським, які займають посади, повязані з педагогічною (викладацькою) або науковою діяльністю, і мають учене звання доцента (старший науковий співробітник);

- доплата поліцейським, які виконують службові обовязки в нічний час.

Згідно з п.1 розділу ІІ Порядку №260 оклади за спеціальними званнями поліцейським виплачуються в розмірах згідно з додатками до постанови № 988.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008р. (далі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262 пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Відповідно до абз.7 п.5 Порядку №45 (у редакції, чинній з 01.01.2016р.) встановлено, що додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

В той же час, абз.5 п.5 Порядку №45 визначено, що для перерахунку пенсії враховуються інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Отже, із аналізу вищенаведених норм щодо складових, які повинні відповідачем-1 відображатися у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, можна дійти висновку, що вищенаведеними нормами не передбачено відображення у довідках про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій такої надбавки, яку вимагає зазначити позивач, як надбавка за стаж служби, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, премія 140%, оскільки вказана надбавка не передбачена ні Постановою №988, ні Порядком №260, ні Порядком №45.

Також і не передбачено збереження при перерахунку пенсії позивача і премії у розмірі 140%, оскільки абз.7 п.5 Порядку №45 визначено, що надбавки, доплати та премії, які не виплачуються поліцейським на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою для перерахунку пенсії не враховуються, а за абз.5 п.5 Порядку №45 встановлено, що розмір премії для перерахунку пенсії визначається у середньому розмірі, що фактично виплачено за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Таким чином, суд приходить до висновку, що норми Закону №900, Постанови №988 та Порядку №45 не передбачають при здійсненні перерахунку пенсії працівникам органів внутрішніх справ (міліції) збереження (включення) надбавок, розміру премії, які були їм встановлені на час звільнення, у звязку з чим у уідповідача-1 відсутні будь-які обґрунтовані правові підстави для їх включення до довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу.

Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд у своєму рішенні від 15.02.2018р. у зразковій справі №Пз/9901/1/18.

Дана адміністративна справа відповідає ознакам типової справи, що визначені у пункті 55 рішення Верховного Суду №Пз/9901/1/18.

Відповідно до ч.3 ст.291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

За таких обставин, правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду у зразковій справі, підлягають застосуванню адміністративним судом за нормами ч.3 ст.291 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, у суду відсутні підстави для незастосування правової позиції Верховного суду, яка полягає в наступному.

З огляду на закріплене у частині третій статті 63 Закону № 2262-XII правило про те, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, а також вимог абзаців п'ятого та сьомого пункту 5 Порядку № 45, ОСОБА_4 Верховного Суду дійшла таких висновків у зразковій справі за позовом ОСОБА_3:

1) у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії не належить вказувати надбавку за виконання особливо важливих завдань, яку отримував позивач під час проходження служби та яка була включена до грошового забезпечення при обрахунку пенсії, оскільки така надбавка вже не була встановлена законодавством для поліцейських та не виплачувалась. Натомість при розгляді типових справ судам необхідно з'ясувати: чи здійснювалася органом Національної поліції виплата надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, регламентована постановою № 988, за відповідною посадою поліцейського у січні 2016 року та чи вказана у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії така надбавка у середньому розмірі;

2) у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії належить вказати розмір премії, визначений у середньому розмірі, що фактично виплачений за відповідною посадою поліцейського за січень 2016 року.

Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 8 КАС України зазначає, що принципами здійснення правосуддя в адміністративних судах є: верховенство права; законність; рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі; гласність і відкритість адміністративного процесу; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, установлених цим Кодексом; обов'язковість судових рішень.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст.10, 11 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 1 ст.79 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Здійснивши системний аналіз чинного законодавства України, що регулює дані спірні правовідносини суд зазначає наступне.

Позивачем не було надано до суду жодних належних та допустимих доказів, у розумінні ст.73-74 КАС України, які б свідчили про протиправну бездіяльність як відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не здійснення перерахунку пенсії з урахуванням всіх видів грошового забезпечення ОСОБА_1, 01.07.1966 р.н, а саме: додаткових видів грошового забезпечення та премії при звільненні; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення в розмірі грошового забезпечення, а також одноразової грошової допомоги при звільненні; так і відповідача-2: Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області щодо не включення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1, 01, 07, ІНФОРМАЦІЯ_2, деяких складових, яка надана до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Суд зазначає, що доводи позивача стосовно того що остання, як колишній працівник та пенсіонер органів внутрішніх справ має право на здійснення перерахунку розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 р. суд зазначає, що як нормами ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», Постанови КМУ №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», так і Порядку №45 «Про проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачено при здійсненні перерахунку пенсії працівникам органів внутрішніх справ (міліції) збереження (включення) надбавок, розміру премії, які були їм встановлені на час звільнення, у звязку з чим у відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відсутні будь-які обґрунтовані підстави для включення до довідок про розміри грошового забезпечення відповідних складових, а саме: додаткових видів грошового забезпечення та премії при звільненні; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення в розмірі грошового забезпечення, а також одноразової грошової допомоги при звільненні.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем-1: Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 р. на підставі даних про складові грошового забезпечення останнього, які були наданні Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській області відповідно до норм чинного пенсійного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» встановлено, що оцінивши надані сторонами у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, відповідно до ст.86 КАС України, та надавши відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника в світлі висновку, викладеного в пункті 25 Рішення Європейського Суду з прав людини «Проніна проти України» (заява №63566/00, Страсбург 18 липня 2006 року), суд приходить до висновку про можливість винесення законного і обєктивного рішення у справі з урахуванням всіх обставин, наведених вище.

При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (вул.Торгова, 42, м.Дніпро., 49023) до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги 26, м.Дніпро, 49094), Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України Дніпропетровської області (вул.Красна 2-а, м.Дніпро, 49000) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції від 30.05.2018 р. №27436 за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн., 80 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (вул.Торгова 42, м.Дніпро, 49023) т до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області( вул.Набережна Перемоги 26, м.Дніпро, 49094), Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України Дніпропетровської області (вул.Красна 2-а, м.Дніпро, 49000) про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного бюджету України, а саме, судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн., 80 коп.).

Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (вул.Торгова 42, м.Дніпро, 49023) т до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги 26, м.Дніпро, 49094), Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України Дніпропетровської області (вул.Красна 2-а, м.Дніпро, 49000) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова