Справа № 1440/2345/18
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 р. Категорія: 2.1м.ОдесаСправа № 1440/2345/18 час і місце ухвалення: спрощене провадження, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюк Г.В.

суддів: Потапчук В.О. , Шляхтицький О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 визнання протиправними та скасування наказів від 02.08.2018 № 633, від 07.08.2018 № 80-РС, від 27.08.2018 № 199, поновлення на посаді та виплату грошового забезпечення, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.08.2018 року № 633 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення звільнення з військової служби через службову невідповідність; скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.08.2018 року № 80-РС в частині звільнення ОСОБА_1 з військової служби відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу в запас за пп. д (через службову невідповідність); скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.08.2018 року № 199 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 27.08.2018 року; поновлення на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрілець-помічник гранатометника І-го відділення 4-го взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 та включити ОСОБА_1 до списків військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення з 28.08.2018 року; зобов`язання виплатити грошове забезпечення з 28.08.2018 року за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року у позові відмовлено.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції не врахував, що доведення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння відбулось на підставі недопустимих доказів, які стали підставою для висновків зроблених у висновках службового розслідування, а саме: недійсним та недостовірним результатом огляду на відсутність реєстрації цього документа, що підтверджує факт його створення, а тому обставини дисциплінарного проступку, які встановлені службовим розслідуванням, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем 29.06.2017 укладено з військовою частиною НОМЕР_2 контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу строком на три роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08.12.2017 року № 175 РС позивача переведено для проходження служби у військову частину НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.08.2018 року № 80-РС позивача звільнено з військової служби відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу в запас за пп. д (через службову невідповідність).

Відповідно до наказу від 07.08.2018 року № 80-РС, підставою звільнення є наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.08.2018 року № 633 про накладення на позивача дисциплінарного стягнення звільнення з військової служби через службову невідповідність.

Виданню наказу від 02.08.2018 року № 633 передувало службове розслідування стосовно виконання службових обов`язків в стані алкогольного сп`яніння матросом ОСОБА_1 30.07.2018.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.08.2018 року № 19 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 27.08.2018 року.

Не погоджуючись із вищевказаним, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на наявність у позивача трьох не знятих дисциплінарних стягнень, її перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння 30.07.2018 року, з урахуванням ст. 5, 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ, командиром військової частини НОМЕР_1 правомірно прийнято наказ про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

У розумінні статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з частинами першої та другої статті 5 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовці, резервісти та військовозобов`язані поділяються на рядовий склад, сержантський і старшинський склад та офіцерський склад; офіцерський склад, зокрема на старший офіцерський склад, до якого віднесено військове звання "майор".

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, Закони України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Зокрема, сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Закон України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" (далі за текстом - Дисциплінарний статут), дія якого поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

У розумінні статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ, за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Так, згідно з положеннями статей 11 та 12 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до вимог статей 83-86 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відповідно до пп. д п. 5 ч. 2 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації): через службову невідповідність.

Судом першої інстанції встановлено, що на момент прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за виконання обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння 30.07.2018, позивач вже мала три не знятих дисциплінарних стягнення, накладенню яких передували службові розслідування.

Так, відповідно до акту службового розслідування від 31.01.2018 за вх. № 576 було встановлено, що позивач була відсутня на військовій службі без поважних причин 25.01.2018 року та 26.01.2018 року, за що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.02.2018 № 61 на неї було накладено дисциплінарне стягнення догана.

Актом службового розслідування за вх. № 2602 від 04.05.2018 встановлено, що позивач була відсутня на службі без поважних причин 18.04.2018 та 19.04.2018 року, за що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.05.2018 № 315 на неї було накладено дисциплінарне стягнення сувора догана.

Згідно акту службового розслідування за вх. № 3090 від 25.05.2018 року було встановлено, що позивач 11.05.2018 була відсутня на службі з поважних причин, своїми діями порушила визначений ст. 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України порядок звернення до медичного закладу, за що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 25.05.2018 № 413 на неї було накладено дисциплінарне стягнення догана.

З наказами від 02.02.2018 № 61, від 04.05.2018 № 315, від 25.05.2018 № 413 позивача ознайомлено своєчасно, про що свідчать її підписи.

Доказів зняття дисциплінарних стягнень чи їх оскарження позивач суду не надала.

Таким чином, зважаючи на наявність у позивача трьох не знятих дисциплінарних стягнень, її перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння 30.07.2018 року, з урахуванням ст. 5, 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ, командиром військової частини НОМЕР_1 правомірно прийнято наказ про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Визначення військової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та означає бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Зважаючи на встановлену систематичність порушення позивачем умов контракту, колегія суддів дійшла висновку, що при проведенні службового розслідування та прийнятті вищевказаних наказів, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом від 10 вересня 2018 (справа № 825/1104/06) та від 13 червня 2018 року (справа № 822/2446/17), від 21 березня 2018 року (справа № 822/838/17).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року по справі № 1440/2345/18, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.