Справа № 825/2093/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 лютого 2019 року м. Чернігів Справа № 825/2093/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

заявника - ОСОБА_1,

представника відповідача - Репеха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб'єкта владних повноважень у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

15.02.2019 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернулась до суду із заявою та просить накласти на керівника суб'єкта владних повноважень штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заява мотивована тим, що відповідач у справі всілякими способами ухиляється виконати рішення суду у справі №825/2093/17, оскаржуючи рішення суду або виконавчої служби. Потім, мотивуючи неможливістю надати довідку, оскільки заявник не має коду у вигляді серії та номеру паспорту.

Заявник у судовому засіданні вищевказану заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні заяви просив відмовити та зазначив, що на виконання рішення суду Чернігівською ОДПІ на адресу ОСОБА_1 був спрямований лист з додатком про Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених та утриманих податків за встановленою формою. Також відповідачем подано звіт про виконання рішення суду. За наведених обставин вважає, що відсутні підстави для накладення на керівника Чернігівської ОДПІ штрафу відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також пояснив, що Чернігівська ОДПІ не є розпорядником інформації щодо ОСОБА_1, оскільки заявник не перебуває на обліку у відповідача.

Заслухавши пояснення заявника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 має бути відмовлено, враховуючи таке.

Судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.01.2018 у справі №825/2093/17 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, зобов'язано Чернігівську ОДПІ області надати ОСОБА_1 довідку про доходи. Вказане рішення залишене без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 та постановою Верховного Суду від 26.09.2018 (а.с. 50-55, 79-80, 213-220 Т.1).

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.11.2018 Чернігівській ОДПІ встановлено строк для подання звіту про виконання рішення суду від 31.01.2018 у справі №825/2093/18 - протягом десяти днів з дня набрання ухвалою законної сили (а.с. 17-20 Т.2). Вказана ухвала набрала законної сили 30.11.2018.

10.12.2018 на адресу Чернігівського окружного адміністративного суду надійшов звіт Чернігівської ОДПІ про виконання судового рішення від 03.12.2018 за №718/9/25-22, згідно якого зазначено, що відповідачем на адресу ОСОБА_1 був спрямований лист від 22.08.2018 №508/Р/25-22-08-24 з додатком про Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених та утриманих податків від 22.05.2018 №1196 за встановленою формою (а.с. 25-28 Т.2).

Вважаючи, що Чернігівською ОДПІ рішення суду від 31.01.2018 виконано не було у встановленому ним порядку, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про накладення штрафу на керівника суб'єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Суд звертає увагу, що призначенням вказаної норми є встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах та забезпечення їх виконання.

У свою чергу, накладення на керівника суб'єкта владних повноважень штрафних санкцій є заходом для забезпечення права громадян на судовий захист у разі невиконання рішення суду. Для того щоб накласти штраф на керівника суб'єкта владних повноважень, суд повинен встановити, що постанова не виконана та з'ясувати причини її невиконання.

Суд має право, але не зобов'язаний накладати штраф. Якщо під час судового розгляду цього питання буде встановлено, що посадова особа або орган, відповідальні за виконання постанови, діяли добросовісно, то саме лише невиконання постанови не містить складу правопорушення, за яке можлива юридична відповідальність у вигляді штрафу.

Окремі порушення під час виконання постанови суду не можуть бути підставою для накладення штрафу, якщо відсутній причинно-наслідковий зв'язок між цими порушеннями і невиконанням постанови.

Так, як вбачається із змісту рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.01.2018, Чернігівську ОДПІ було зобов'язано видати ОСОБА_1 довідку про доходи.

При цьому, у судовому засіданні ОСОБА_1 наголошувала, що хоче отримати від відповідача саме відомості із Державного реєстру.

Представник Чернігівської ОДПІ також зазначив, що на даний час відомості з Державного реєстру є єдиною формою довідок про доходи, які надають податкові органи.

У свою чергу, наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року №822, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2017 року за №1306/31174, затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - Положення).

Пунктом 1 Розділу ІІ вказаного Положення передбачено, що усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням.

Облік фізичних осіб - платників податків ведеться у Державному реєстрі за реєстраційними номерами облікової картки платника податків, а осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків (до паспортів зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

Відповідно до пункту 1 Розділу IV Положення, Державний реєстр формується на основі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів.

Складовою частиною Державного реєстру є окремий реєстр Державного реєстру, до якого вноситься інформація про фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта.

Згідно із пунктами 1 та 2 Розділу VIII Порядку, фізична особа, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати до відповідного контролюючого органу Повідомлення за формою N 1П (додаток 8), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт або документ, на підставі якого оформлюється паспорт вперше. У разі зміни прізвища, імені чи по батькові особа, крім паспорта, пред'являє свідоцтво про шлюб (за наявності), свідоцтво про розірвання шлюбу (за наявності), свідоцтво про зміну імені (за наявності).

Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером паспорта. До паспортів зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта.

Відповідно до Розділу Х Порядку, фізична особа, яка зареєстрована у Державному реєстрі чи в окремому реєстрі Державного реєстру, може отримати відомості про себе, наявні у Державному реєстрі.

Відомості з Державного реєстру є документом, який безоплатно надається контролюючим органом за зверненням фізичної особи (представника) щодо отримання відомостей про себе з Державного реєстру та свідчить про наявність або відсутність відомостей про таку особу в Державному реєстрі.

Пошук у Державному реєстрі здійснюється за такою сукупністю відомостей: прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), число, місяць та рік народження, місце народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та/або номер паспорта (для фізичних осіб, які мають право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством України встановлено певний порядок отримання відомостей з Державного реєстру, який є чинним та не визнаний неконституційним, якого відповідач як суб'єкт владних повноважень повинен дотримуватись.

Зокрема, головною умовою для формування про особу відомостей з Державного реєстру є її реєстрація у окремому реєстрі Державного реєстру, до якого вноситься інформація про фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта. При цьому, ідентифікація осіб у реєстрі (задля уникнення плутанини) здійснюється, у тому числі, за прізвищем, ім'ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером паспорта. Суд звертає увагу, що реєстрація є волевиявленням громадян та реалізовується шляхом подання відповідної заяви. Податковий орган позбавлений можливості самостійно вносити про особу до Державного реєстру будь-які дані, які можуть її ідентифікувати.

Судом встановлено та не заперечувалось заявником у судовому засіданні, що ОСОБА_1 має відмітку у паспорті про можливість здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру. До Чернігівської ОДПІ із заявою про включення до окремого Державного реєстру вказана громадянка не зверталась та не бажає звертатись, про що нею неодноразово зазначалось у судовому засіданні. Судовим рішенням у справі №825/2093/17 також встановлено, що у ОСОБА_1 немає обов'язку звертатись з даною заявою.

У зв'язку з наведеним, видаючи ОСОБА_1 відомості з Державного реєстру на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.01.2018, Чернігівська ОДПІ відобразила у них фактично наявну у Державному реєстрі інформацію про дохід заявника (через відсутність заявника у реєстрі). Тобто, поданий відповідачем звіт свідчить про виконання Чернігівською ОДПІ рішення від 31.01.2018, у межах наданих контролюючому органу повноважень, тому відсутні правові підстави для застосування санкцій, передбачених частиною другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд враховує особливості покладених на відповідача обов'язків згідно із судовим рішенням та можливості суб'єкта владних повноважень щодо їх виконання, з урахуванням суб'єктивних причин (зокрема, фактична відсутність у Державному реєстрі відомостей про дохід ОСОБА_1, оскільки заявник в ньому не зареєстрована, та неможливість внесення до реєстру даних без отримання відповідної заяви ОСОБА_1.).

Суд наголошує, що окремі порушення під час виконання рішення суду не можуть бути підставою для накладення штрафу, якщо відсутній причинно-наслідковий зв'язок між цими порушеннями і невиконанням рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 241-243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про накладення штрафу на керівника суб'єкта владних повноважень ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану ухвалу.

Повний текст ухвали складено 28.02.2019.

Суддя С.В. Бородавкіна