Справа № 160/8011/18
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2019 року Справа № 160/8011/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
за участі секретаря судового засіданняМанько К.А.
представника позивача представника відповідача Скоробогатова Д.В. Шаповал В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ягуар-СТГ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнати протиправним та скасувати наказ
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ягуар-СТГ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
визнати протиправним та скасувати наказ відповідача "Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ "Ягуар-СТГ" від 03.10.2018 року №5628-п.
Представник відповідача надав відзив на позов, в якому зазначив, що контролюючим органом виявлено заниження позивачем податкового зобов`язання з орендної плати за землю за 2017-2018 року. З метою з`ясування вказаного факту відповідачем направлено ТОВ "Ягуар-СТГ" запит щодо надання письмових пояснень та документів щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, вказаних у податкових деклараціях з орендної плати за землю за 2017-2018 роки. У зв`язку з виявленням недостовірності даних, зазначених позивачем у податкових деклараціях, контролюючим органом прийнято рішення про проведення документальної позапланової перевірки у відповідності до вимог ст.78 ПК України. Так, відповідачем видано відповідний наказ про проведення документальної позапланової перевірки, а також направлення на перевірку, копію якого було отримано представником позивача, що в свою чергу підтверджує дозвіл на допуск до проведення перевірки. Таким чином, оскарження позивачем саме наказу про проведення перевірки є недоречним, оскільки позивачем було допущено відповідача до спірної перевірки. Відповідач при прийнятті оскаржуваного наказу діяв на підставі та в межах своїх повноважень, а тому позовні вимоги ТОВ "Ягуар-СТГ" не підлягають задоволенню.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Вказаний запит контролюючого органу отриманий ТОВ «Ягуар-СТГ» 22.08.2018р.
Листом від 27.08.2018р. ТОВ «Ягуар-СТГ» у відповідь на запит ГУ ДФС у Дніпропетровській області надало останньому копії витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а саме:
- №601/86-17 від 01.03.2017 року по земельній ділянці в м.Дніпро, вул. Космічна, 51, площа 1,6887га, відповідно до якого нормативно-грошова оцінка земельної ділянки зазначена у розмірі 43266012,51 грн.;
- №602/86-17 від 01.03.2017 року по земельній ділянці в м.Дніпро, вул. Космічна, 49, площа 0,1397га, відповідно до якого нормативно-грошова оцінка земельної ділянки зазначена у розмірі 3425293,83 грн.
При цьому, копію наказу про призначення перевірки було вручено особисто представнику позивача 04.10.2018 року, тобто посадові особи контролюючого органу були допущені до проведення перевірки, яка проводилась з відома позивача.
Встановлені судом обставини свідчать про те, що перевірка позивача, призначена на підставі спірного наказу №5628-п від 03.10.2018 року, була проведена та за її результатами складено відповідний акт, отже, спірний наказ фактично реалізовано.
При цьому, суд зазначає, що за результатами вищевказаного акту перевірки, зі слів позивача, складено податкові повідомлення-рішення, та, як зазначив позивач, це буде предметом окремого позову, тому в ході оскарження рішень мають бути розглянуті правомірність підстав проведення перевірки та правомірність дій перевіряючих осіб.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності, зокрема, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується самим позивачем, що ТОВ «Ягуар-СТГ» допустило посадових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області до проведення перевірки на підставі наказу від 03.10.2018 року №5628-п.
Між тим, платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема виїзної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Виходячи із положень частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Згідно частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Так, згідно з підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).
Виходячи з наведеного, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Однак, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.
В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваного наказу за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.
Так, оскаржений у вказаній справі наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання.
Крім того, згідно позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24 грудня 2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.
З огляду на викладене, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.
Таким чином, вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 03.10.2018 року №5628-п про проведення перевірки заявлені після проведення такої перевірки, а тому не мають своїм правовим наслідком захист прав позивача. У зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст.243-246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27 лютого 2019 року.

Суддя О.В. Єфанова