Справа № 0940/1494/18
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/2929/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року (ухвалене головуючим - суддею Біньковська Н.В. у м. Івано-Франківськ) у справі № 0940/1494/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання до їх вчинення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання дій протиправними щодо проведення перерахунку і виплати з 01.01.2018 у розмірі 50 % надбавок до пенсії як учаснику бойових дій та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.01.2018, з 100 % врахуванням і виплатою таких надбавок: 25 %-го підвищення пенсії як учаснику бойових дій, передбаченого ч. 4 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щомісячної виплати - цільової грошової допомоги на прожиття в розмірі 40 грн., передбаченої ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», та пенсії за особливі заслуги перед Україною, передбаченої ст. 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, з 01.01.2018.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що відповідачем протиправно, в порушення виконання п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 здійснено перерахунок і виплату пенсії у розмірі 50 % призначених додатково до пенсії доплат (надбавок) як учаснику бойових дій, однак такі повинні виплачуватись у повному 100 % розмірі, оскільки п. 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 їх виплата у розмірі 50 % не передбачена. Дії відповідача щодо зменшення розміру таких доплат вважає протиправними і незаконними, оскільки вказані доплати передбачені нормами права встановленими законами, а не підзаконними нормативними актами, та суперечать вимогам п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018. Вказує, що щомісячно, з 01.01.2018 відповідач недоплачує позивачу 353, 39 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області при проведенні виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 у розмірі 50 % встановлених законами до пенсії видів підвищень та надбавок. Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців 15, м. Івано-Франківськ, 76018) здійснити ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) перерахунок виплати встановлених законами до пенсії видів підвищення та надбавок на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 у розмірі 100 %, а саме: 25 % підвищення пенсії як учаснику бойових дій, передбачене ч. 4 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 363 грн., щомісячна виплата - цільова грошова допомога на прожиття у розмірі 40 грн., передбачена ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», пенсія за особливі заслуги перед Україною, передбачена ст. 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» (21 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність) у розмірі 304, 92 грн., та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, з 01.01.2018. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 врегульовано строки виплати пенсій, а не порядок проведення перерахунку. При цьому врегульовано виплату тільки перерахованих відповідно до пункту 1 цієї Постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством). Виплату з 01.01.2018 у розмірі 50 % саме підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законами до встановлених основних розмірів пенсій, даною Постановою не передбачено. У зв'язку з цим суд також зазначив, що питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям «порядок проведення перерахунку пенсії».

Враховуючи зазначене вище, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача щодо визначення виплати у розмірі 50 % з урахуванням встановлених законами позивачу до пенсії видів підвищень та надбавок, замість 100 %, є протиправними.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах, звільнений в запас з посади начальника служби безпеки польотів авіаційного полку, є пенсіонером та отримує пенсію за вислугою років, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Є учасником бойових дій та відповідно до посвідчення має право на пільги для ветеранів війни-учасників бойових дій (а.с.9).

Відповідачем, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 та ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ проведено перерахунок пенсії, з 01.01.2018.

Згідно протоколу за пенсійною справою станом на 01.01.2018 позивачу призначені види підвищення або надбавки до пенсії, а саме: 25% - не підвищення пенсії як учаснику бойових дій, передбачене ч. 4 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щомісячна виплата - цільова грошова допомога на прожиття в розмірі 40 грн., передбачена ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», та пенсія за особливі заслуги перед Україною, передбачена ст. 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною».

Станом на 01.12.2017, згідно протоколу за пенсійною справою від 01.12.2017 види підвищень або надбавок до пенсії становлять:

- 25% - не підвищення пенсії як учаснику бойових дій, передбачене ч. 4 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 363 грн.;

- щомісячна виплата - цільова грошова допомога на прожиття, передбачена ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» у розмірі 40 грн.,;

- пенсія за особливі заслуги перед Україною, передбачена ст. 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» (21 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність) у розмірі 304, 92 грн.

Всього призначено 4230 грн. (а.с.7).

Станом на 01.01.2018 року, згідно протоколу за пенсійною справою від 01.01.2018 види підвищень або надбавок до пенсії становлять:

- 25% - не підвищення пенсії як учаснику бойових дій, передбачене ч. 4 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 363 грн.;

- щомісячна виплата - цільова грошова допомога на прожиття, передбачена ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» у розмірі 40 грн.;

- пенсія за особливі заслуги перед Україною, передбачена ст. 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» (21 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність) у розмірі 304, 92 грн.

Всього призначено 8036 грн. (а.с.8).

Розміри сум встановлених видів підвищень або надбавок до пенсії позивача, під час перерахунку не було змінено, про що свідчать протоколи за пенсійною справою.

Відповідачем, при проведенні позивачу перерахунку пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 та ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ, з 01.01.2018 виплачується щомісячно 1896, 29 грн., що складає 50 % від суми різниці перерахованої пенсії (8036, 92 грн. - 4244, 35 грн. = 3792,57 грн. х 50 % = 1896,29).

Основний розмір пенсії позивача становить - 7329 грн. (70 % грошового забезпечення), види підвищень та надбавок до пенсії становлять в загальному розмірі 707, 92 грн. (363 грн. + 40 грн. + 304,92 грн.), а всього 8036,92 грн.

Таким чином встановлено, що відповідачем для перерахунку різниці пенсійної виплати у розмірі 50 % взято основний розмір пенсії позивача (7329 грн.) та встановлені позивачу види підвищень або надбавок до пенсії (707, 92 грн.), розмір виплат яких позивач оскаржує.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи та законодавчі положення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилкове застосування норм матеріального та процесуального права, неповного з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи з огляду на наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

29.12.2015 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VIII від 23.12.2015.

Цим Законом внесені доповнення в ст.63 Закону № 2262-ХІІ, а саме, ст. 63 доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ визначено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 392 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 45).

Відповідно до п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393» від 13.02.2008 року № 45, пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України 17.07.1992 № 393 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів № 103 від 21.02.2018) перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», проводиться на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 (далі - Постанова № 103), якою передбачено проведення перерахунків пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Колегія суддів зазначає, що з 01.01.2018 пенсію позивача перераховано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» на підставі довідки, виданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області від 03.04.2018 року № 852.

Виплата пенсії проводиться відповідно до п. 2 Постанови № 103, яким встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 %; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 %; з 01.01.2020 - 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Колегія суддів зазначає, що Постанова № 103 на час звернення позивача до суду є чинною та підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Постанова № 103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

Зазначена позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 02.05.2018 у справі №818/1076/18 (Пз/9901/32/18).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що дії відповідача щодо проведення перерахунку пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, не можуть вважатися протиправним, оскільки такий перерахунок проведено на виконання Постанови № 103, яка на даний час є чинною, та такою, що кореспондується з приписами ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII в частині наданого Кабінету Міністрів України права встановлювати такі умови перерахунку пенсії.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи позивача про те, що порядок виплати пенсії відповідно до Постанови № 103 є незаконним та звужує його конституційні права та гарантії, порівняно із тими, що існували до прийняття даної постанови, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 року № 794-VII акти Кабінету Міністрів України (постанови і розпорядження) є обов'язковими для виконання.

Крім цього, Кабінет Міністрів України у Постанові № 103 не відмовився від взятого Державою зобов'язання перерахунку та виплати пенсії відповідним категоріям осіб, не позбавив їх права на отримання перерахованого відповідного розміру пенсії, а лише змінив порядок виплати заборгованості, що виникла у зв'язку із таким перерахунком, відстрочивши та розстрочивши її з 2019 року, а тому вважає, що порядок виплати пенсії, встановлений цією постановою Кабінету Міністрів України, цілком відповідає вимогам чинного законодавства та положенням статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 Європейський суд з прав людини зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім цього, у зазначеному рішенні Європейський суд з прав людини став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У пункті 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (п. 2, 3 ст. 116).

У рішенні від 02.03.1999 № 2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до п. 3 ст. 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, норми чинного законодавства України та судова практика Європейського суду з прав людини допускають зміну Кабінетом Міністрів України механізму реалізації соціально-економічних прав громадян за умови збереження таких прав.

З огляду на встановлене та висновки Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для

справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити і рішення суду першої інстанції - скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року у справі № 0940/1494/18 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 26 лютого 2019 року