Справа № 0940/2497/18
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2019 р. справа № 0940/2497/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Микитюка Р.В., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій протиправними та зобов'язання до їх вчинення, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2018 представник ОСОБА_1 (надалі також, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (надалі також, відповідач), в якому просить суд визнати протиправною відмову відповідача щодо не здійснення виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 за період з моменту відкриття виконавчого провадження №41436036 від 17.01.2014 до моменту фактичної виплати грошових коштів та зобов`язати його здійснити виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 за період з моменту відкриття виконавчого провадження №41436036 від 17.01.2014 до моменту фактичної виплати грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмова відповідача у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати є протиправною, оскільки таке право передбачено Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати".

Представник відповідача направив відзив на позов, який надійшов на адресу суду 17.01.2019 року за вх.№627/19, в якому проти позову заперечив, зазначив, що відповідно до рішення суду по справі №0907/2-а-5024 та постанови про відкриття виконавчого провадження №41436036 від 17.01.2014 позивачу здійснено перерахунок пенсії, в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком згідно статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 20.07.2010 по 22.07.2011. Нарахування в сумі 74740,31 грн. здійснено, однак грошові кошти не виплачені через відсутність цільового фінансування, а відповідно до частини першої та другої ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Просив суд відмовити в задоволені адміністративного позову у повному обсязі.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) (а.с. 1-2).

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та відноситься до категорії 1, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2, виданого 20.10.2003 (а.с. 14).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №9104/50379/12 від 16.10.2013 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську задоволено частково. Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.04.2011 скасовано та прийнято нову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Відмовлено в поновленні строку звернення до суду. Адміністративний позов в частині вимог про визнання неправомірними дій відповідача; зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату державної пенсії в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2010р. по 19.07.2010р. залишено без розгляду. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку державної та додаткової пенсії, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську провести нарахування та виплату ОСОБА_1 державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, згідно ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 20 липня 2010р. до настання обставин з якими Закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин (а.с. 6-7).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження №41436036 від 17.01.2014 позивачу здійснено нарахування в сумі 74740,31 грн., однак грошові кошти не виплачені через відсутність фінансування.

Через тривале невиконання постанови суду позивач звернулася до Європейського суду з прав людини.

Листом від 12.10.2017 представника позивача було проінформовано, що заява позивача передана до Комітету Міністрів Ради Європи (а.с. 8).

08.11.2018 позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську із заявою про здійснення розрахунку та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати.

Відповідач листом №3132/03 від 21.11.2018 повідомив позивача зокрема про те, що відповідно до рішення суду по справі №0907/2-а-5024 та постанови про відкриття виконавчого провадження №41436036 від 17.01.2014 позивачу здійснено перерахунок пенсії, в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком згідно статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 20.07.2010 по 22.07.2011. Нарахування в сумі 74740,31 здійснено, однак грошові кошти не виплачені через відсутність цільового фінансування, а відповідно до частини першої та другої ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Виплати за рішеннями судів категорії населення, які постраждали внаслідок катастрофи на ЧАЕС потребує фінансування з Державного бюджету України. Водночас, у Державному бюджеті України на 2011-2018 роки таких видатків не передбачено. Також зазначено, що позивачу підлягає доплата в розмірі 74740,31 грн., яку було нараховано на виконання судового рішення. А тому, в даному випадку, така донарахована доплата є виплатою разового характеру, здійснена на виконання рішення суду.

Природа вказаної доплати не є видом доходів, передбачених статтею 2 ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" які компенсуються на підставі даного Закону, а тому, Ваше посилання на даний нормативно-правовий акт, як на правову підставу про стягнення з управління компенсації втрати частини доходів є безпідставним. Пенсія Вам виплачувалась щомісячно без порушення строків виплати (а.с. 9).

Не погоджуючись з даною відмовою відповідача позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ (надалі за текстом Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Таким чином, системний аналіз змісту вищенаведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що в розумінні Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" єдиною умовою здійснення громадянами компенсації втрати частини доходів є порушення встановлених строків виплати систематичних платежів, які не носіть разового характеру.

Позивачу підлягає доплата в розмірі 74740,31 грн., яку було нараховано на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду, а тому у даному випадку, така донарахована доплата є виплатою разового характеру, здійснена на виконання рішення суду.

Природа вказаної доплати не є видом доходів, передбачених статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", які компенсуються на підставі даного Закону, а тому посилання представника позивача на даний нормативно-правовий акт, як на правову підставу про стягнення з управління компенсації втрати частини доходів є безпідставним.

При цьому суд наголошує, що пенсія позивачці виплачувалась щомісячно без порушення строків виплати.

Як встановлено судом вище, відповідно до рішення суду по справі №0907/2-а-5024 та постанови про відкриття виконавчого провадження №41436036 від 17.01.2014 позивачу здійснено перерахунок пенсії, в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком згідно статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 20.07.2010 по 22.07.2011. Нарахування позивачу в сумі 74740,31 грн. здійснено, однак грошові кошти не виплачені через відсутність цільового фінансування, а відповідно до частини першої та другої ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Виплати за рішеннями судів категорії населення, які постраждали внаслідок катастрофи на ЧАЕС потребує фінансування з Державного бюджету України. Водночас, у Державному бюджеті України на 2011-2018 роки таких видатків не передбачено.

Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого указом Президента України від 06.04.2011 №384/2011, Пенсійний фонд України готує пропозиції щодо формування та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, бере у межах своїх повноважень участь у розробленні прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, відповідному пенсіонерові, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках, а виплата таких коштів можлива лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Отже, перераховану суму пенсії відповідно до рішення Львівського апеляційного адміністративного суду не було виплачено позивачу, у зв'язку з відсутністю державного асигнування.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Таким чином суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, щодо визнання протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо не здійснення виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 за період з моменту відкриття виконавчого провадження №41436036 від 17.01.2014 до моменту фактичної виплати грошових коштів та зобов`язання відповідача здійснити виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 за період з моменту відкриття виконавчого провадження №41436036 від 17.01.2014 до моменту фактичної виплати грошових коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (вул. Незалежності, 44, м. Івано-Франківськ, 76018, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Микитюк Р.В.