Справа № 1140/3119/18
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року справа № 1140/3119/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з заявою до відповідача про визнання неправомірними дій щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 87% до 80% суддівської винагороди. Водночас, просила суд зобов'язати Управління призначити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у згаданому розмірі з 16 серпня 2018 року.

У позовні заяві зазначає, що відповідач безпідставно виключив зі стажу, який включається до стажу, що дає право на відставку, періоду роботи на посаді слідчого органів внутрішніх справ, помічника прокурора, юриста правового відділу органу місцевого самоврядування, а також половини строку навчання на денній формі у вищому юридичному навчальному закладі освіти.

Управління надіслало до суду відзив на позов, заперечивши стосовно його задоволення (а.с.30).

Відповідач зазначає, що обрахувавши стаж ОСОБА_1, встановив, що стаж, який дає право на відставку, складає 16 років 6 місяців 11 днів, куди не може бути включений стаж на посадах, про котрі вказує позивач.

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, ОСОБА_1 в період з 01 вересня 1988 року по 26 червня 1993 року навчалась в Українській юридичній академії (м.Харків) на денній формі навчання (а.с.44-45).

З 05 липня 1993 року по 17 жовтня 1994 року позивач працювала слідчим слідчого відділу Управління внутрішніх справ м.Кіровограда УВС Кіровоградської обласної державної адміністрації (а.с.44-45).

З 24 жовтня 1994 року по 08 лютого 1996 року ОСОБА_1 працювала на посаді помічника прокурора м.Кіровограда (а.с.44-45).

У період з 27 лютого 1996 року по 31 березня 1998 року позивач обіймала посаду юриста державно-правового відділу Кіровоградського міськвиконкому (а.с.44-45).

З 07 лютого 2002 року по 16 серпня 2018 року обіймала посаду судді Ленінського районного суду м.Кіровограда (а.с.15, 42-43).

Звільнена з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку на підставі рішення Вищої ради правосуддя (далі - Рада) від 24 липня 2018 року (а.с.14).

У цьому рішенні зазначено, що суддя Бутельська Г.В. має достатній для звільнення у відставку стаж роботи, визначений на підставі статей 116, 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон), а також абзацу 4 пункту 34 розділу 12 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону у редакції Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

Наявність трудового стажу доводиться аналізом записів у трудовій книжці та у дипломі спеціаліста (а.с.16-21, 23).

Управління не ставить під сумнів правильність згаданих записів.

29 серпня 2018 року відповідач прийняв рішення (протокольне), яким встановив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 становить 80% суддівської винагороди (а.с.25-26).

Згідно розрахунку стажу, який проведено Управлінням, позивач 16 років 6 місяців 11 днів працювала суддею, 1 рік 3 місяці 15 днів в органах прокуратури та 2 роки 1 місяць 5 днів в органах місцевого самоврядування (а.с.26).

Цей стаж включено у розрахунок стажу, однак для виплати щомісячного довічного грошового утримання брався до уваги лише стаж на посаді судді (16 років 6 місяців 11 днів).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приймаючи рішення про звільнення позивача у зв'язку з правом на відставку, Рада встановила, що стаж на посаді судді є більшим за 20 років.

Такий висновок ґрунтується на аналізі такої норми права.

Приписами частини 1 статті 116 Закону встановлено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Посилання на цю норму права міститься у рішенні Ради про звільнення судді Бутельської Г.В.

Приписами пункту 34 розділу 12 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Позивач призначена до набрання чинності Законом.

На день призначення її на посаду судді діяв Закон України «Про статус суддів» (далі - Закон 2).

Приписами частини 4 статті 43 Закону 2 встановлено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Оскільки ОСОБА_1 пропрацювала на посаді судді більше 10 років, тому до стажу роботи, що дає право на відставку судді, зараховується стаж роботи на посаді прокурора (помічника прокурора) і слідчого.

Закон 2 не дає право включати до такого стажу період роботи на посаді юриста в органі місцевого самоврядування.

Приписами пункту 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10 липня 1995 року №584/95 (діяв на час призначення позивача на посаду судді) (далі - Указ) встановлено, що до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Отже, до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку, треба зарахувати і половину строку навчання на денній формі у вищому юридичному закладі освіти.

Таким чином, загальний стаж роботи на посаді судді відповідно до приписів Закону 2 і Указу, що дає право на відставку, становить 21 рік 6 місяців 6 днів.

Приписами частини 2 статті 137 Закону (набрала чинності на час звільнення позивача) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Мова йде про стаж у галузі права, який враховується, як мінімально необхідний для призначення на посаду судді, однак не зараховувався до стажу роботи, котрий дає право на відставку судді.

Станом на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді приписи частини 1 статті 7 Закону 2 встановлювали, що на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною

комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п'яти

років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права

не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та

володіє державною мовою.

На час призначення позивача на посаду судді сукупний стаж роботи на посаді слідчого і прокурора склав 2 роки 6 місяців 26 днів.

Отже, до мінімального строку роботи у галузі права у 3 роки на час призначення на посаду судді треба зарахувати 5 місяців 4 дні обіймання посади юриста органу місцевого самоврядування.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що загальний стаж роботи позивача на посаді судді відповідно до приписів Закону, Закону 2 і Указу, що дає право на відставку, становить 21 рік 11 місяців 10 днів.

Приписами пункту 25 розділу 12 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Позивач не пройшла кваліфікаційне оцінювання.

Тому, розмір її щомісячного довічного грошового утримання повинен становити 82% (1 повний рік стажу понад 20 років).

Отже, Управління допустило протиправні дії щодо встановлення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача на рівні 80% винагороди судді.

Таким чином, позов належить задовільнити частково.

Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 704,80 грн. (а.с.4).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області стосовно встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на рівні 80% винагороди судді.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області встановити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 на рівні 82% винагороди судді з дня його призначення.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей