Справа № 683/182/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2019 року

Київ

справа №683/182/17

провадження №К/9901/21182/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н. А.,

розглянув у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № 683/182/17

за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду, прийняту 21 червня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого судді - Білоуса О.В., суддів: Курка О.П., Совриги Д.І.,

І. Суть спору

1. У січні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

1.1. визнати незаконними дії виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради щодо визначення йому посадового окладу з вересня 2006 року по вересень 2016 року відповідно до Додатку №50 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року за №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади органів прокуратури, судів та інших органів»;

1.2. зобов'язати виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради визнати за ним право на посадовий оклад, визначений згідно Додатку №51 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року за №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади органів прокуратури, судів та інших органів» з січня 2006 року по вересень 2016 року;

1.3. зобов'язати виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради здійснити перерахунок його заробітної плати згідно Додатку №51, вказаної постанови з січня 2006 року по вересень 2016 року;

1.4. стягнути з Старокостянтинівської міської ради недовиплачену йому заробітну плату за період з січня 2006 року по вересень 2016 року в сумі 86 557,36 грн.

2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з січня 2006 року відповідачем неправильно було визначено його посадовий оклад відповідно до Додатку №50 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року за №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади органів прокуратури, судів та інших органів», замість Додатку №51 до цієї Постанови.

3. Позивач мотивує свою позицію тим, що служба у справах дітей була і є самостійним структурним підрозділом виконкому Старокостянтинівської міської ради відповідно до Положення про службу у справах дітей, затвердженого рішенням сесії Старокостянтинівської міської ради від 14.12.2007р. №11. Внаслідок невірного визначення розміру посадового окладу йому неправильно нарахована заробітна плата з січня 2006 року по вересень 2016 року в сумі 86557,36 грн.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

4. Позивач з 01 вересня 2000 року по 23 вересня 2016 року працював начальником служби у справах неповнолітніх (в послідуючому перейменовано у службу у справах дітей) виконкому Старокостянтинівської міської ради.

5. Посадовий оклад позивача, як керівника структурного підрозділу виконкому Старокостянтинівської міської ради, було визначено відповідно до Додатку №50 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року за №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади органів прокуратури, судів та інших органів», та відповідно нараховувалась заробітна плата.

6. Згідно пункту 1 Положення про службу у справах неповнолітніх виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, затвердженого рішенням 15 сесії Старокостянтинівської міської ради від 24.10.2000 року № 12, та п. 1 Положення про службу у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, затвердженого рішенням 23 сесії Старокостянтиівської міської ради від 14.12.2007 року № 11, визначено, що служба у справах неповнолітніх, а в подальшому служба у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, є структурним підрозділом виконавчого комітету міської ради.

6.1. Службу у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради є юридичною особою (пункт 13 Положення №11 від 14 грудня 2007 року).

7. У відповідності до даних Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія АОО №656550 від 24 жовтня 2000 року проведено державну реєстрацію служби у справах неповнолітніх виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, про що включено відомості про юридичну особу до ЄДР за №1 000237.

8. 19 червня 2008 року проведено зміну свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, що підтверджується даними Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія АОО №302015 та даними реєстраційної картки (форма №4) від 19.06.2008 року.

9. Згідно даних довідки АБ №302015 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) управління статистики у Старокостянтинівському районі від 16.09.2009 року служба у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради має правовий статус суб'єкта юридичної особи, керівник - ОСОБА_1

10. Відповідно до листів відділу статистики у Старокостянтинівському районі Головного Управління статистики у Хмельницькій області № 30-75/84 від 16.06.2017 року та Старокостянтинівського відділення Красилівської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області № 766/10/08-006 від 20.06.2017 року, службою у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради у період з 2000 року по 2016 рік, ні статистична ні податкова звітність не подавалась.

11. Листом № 01-21/692 від 19.06.2017 року Старокостянтинівське управління Державної казначейської служби України Хмельницької області повідомила що:

11.1. за період з 2000 року по 2011 рік особової справи на розпорядника коштів - службу у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради відповідно до пункту 4.1 Порядку відкриття рахунку у національній валюті в органах Державного казначейства, затвердженого Наказом Державного казначейства України від 02.12.2002 року № 221, не створювалось;

11.2. за кодом у Єдиному реєстрі будь-які дані стосовно служби у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради відсутні;

11.3. справа з юридичного оформлення рахунків даного клієнта органами казначейської служби не формувалась, договір про здійснення розрахунково - касового обслуговування в органах Казначейства не заключався.

12. За Актом ревізії фінансово - господарської діяльності Старокостянтинівської міської ради та її виконавчого комітету за період з 2006 року по 2015 рік, проведених Контрольно-ревізійним управлінням в Хмельницькій області № 22-08 від 15.12.2006 року, № 08-08/270 від 10.10.2008 року, № 08-08/330 від 04.11.2010 року та Акту ревізії фінансово - господарської діяльності Старокостянтинівської міської ради та її виконавчого комітету, проведеною Державною фінансової інспекцією в Хмельницькій області № 22-08-08/24 від 18.06.2015 року (а.с 92-105).

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

13. Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 березня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

13.1. Визнано неправомірними дії виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради щодо визначення посадового окладу ОСОБА_1 за період з 01 січня 2006 року по 23 вересня 2016 року відповідно до Додатку №50 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року за №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади органів прокуратури, судів та інших органів».

13.2. Зобов'язано виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради провести нарахування та виплату ОСОБА_1 недоплаченої суми заробітної плати за період з 01 січня 2006 року по 23 вересня 2016 року відповідно до Додатку №51 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року за №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади органів прокуратури, судів та інших органів»

13.3. В решті позовних відмовлено.

14. Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 21 червня 2017 року скасував постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 березня 2017 року та прийняв нову, якою в позові відмовив.

15. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при нарахуванні заробітної плати позивачу відповідач повинен був застосовувати розмір посадового окладу, визначеного згідно Додатку №51 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року за №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

15.1. До такого висновку суд першої інстанції прийшов на підставі наявності у служби у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради статусу юридичної особи.

16. Вінницький апеляційний адміністративний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в позові, виходив з того, що висновки суду першої інстанції стосовно наявності у служби у справах неповнолітніх, а в подальшому служби у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, статусу юридичної особи є доведеними та відповідно не є підтвердженими належними та допустимими доказами.

16.1. Також висновки апеляційного суду про відмову в задоволенні позову ґрунтуються на приписах пункту 1 Положення про службу у справах неповнолітніх виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, затвердженого рішенням 15 сесії Старокостянтинівської міської ради від 24.10.2000 року № 12, та пункту 1 Положення про службу у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, затвердженого рішенням 23 сесії Старокостянтиівської міської ради від 14.12.2007 року № 11, якими визначено, що служба у справах неповнолітніх, а в подальшому служба у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, є не відокремленим, а структурним підрозділом виконавчого комітету міської ради.

17. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду, а постанову суду першої інстанції - залишити в силі.

18. Свою касаційну скаргу мотивує тим, що висновки апеляційного суду про відсутність у служби у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради статусу юридичною особою спростовується пункту 13 Положення про службу у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, затвердженого рішенням 23 сесії Старокостянтиівської міської ради від 14.12.2007 року № 11, свідоцтвом про державну реєстрацію служби у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради юридичною особою та довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

19. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

20. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

21. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

23. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

25. Відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

25.1. Таким чином адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

25.2. Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав, свобод та інтересів осіб.

24.3. Однак, порушення вимог закону рішенням чи дією суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для його скасування, оскільки обов'язковою умовою визнання його протиправним та скасування є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів ним рішенням чи дією.

25.4. Тобто, обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

25.5. Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

26. Відповідно до частини четвертій статті 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

27. Згідно частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

28. Відповідно до статті 71 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

29. Положеннями статті 86 КАС України закріплений обов'язок суду щодо оцінки доказів, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

30. Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено положеннями Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

31. Відповідно до пункту п'ятого частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання про затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

32. Постанова Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади органів прокуратури, судів та інших органів» (далі - Постанова №268).

32.1. Додаток № 50 до Постанови №268 «Схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату міських (крім міст Києва та Севастополя) рад та їх виконавчих комітетів» (далі - Додаток №50).

32.2. Додаток № 51 до Постанови №268 «Схема посадових окладів працівників і спеціалістів департаментів, самостійних управлінь, відділів, виконавчих органів міських (крім міст Києва та Севастополя) рад» (далі - Додаток №51).

33. Відповідно до статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку, і яка наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

VI. Позиція Верховного Суду

34. Зі змісту позовних вимог слідує, що позивач, як одну з підстав протиправності дій визначення його посадового окладу, вказує на факт наявності у служби у справах неповнолітніх, яка згідно рішення 23 сесії Старокостянтинівської міської ради від 14 грудня 2007 року №11 перейменовано у службу у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, статусу відокремленого структурного підрозділу виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради та статусу юридичної особи.

35. Разом з тим рішеннями сесії Старокостянтинівської міської ради № 17 від 03.02.2006 року, № 1 від 10.01.2007 року, № 6 від 21.12.2010 року та № 4 від 15.04.2016 року, згідно яких прослідковується порядок затвердження структури виконавчих органів міської ради у період з 01.01.2006 року по 23.09.2016 року, статус самостійного чи відокремленого структурного підрозділу службі у справах неповнолітніх, а з 2007 року службі у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради не надавався.

36. Матеріалами справи підтверджено, що служба у справах неповнолітніх, а в подальшому служба у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, є структурним, а не самостійним або відокремленим підрозділом виконавчого комітету міської ради.

37. Позивач також мотивує свої вимоги наявністю у служби у справах неповнолітніх, а в подальшому служби у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, статусу юридичної особи.

38. Верховний Суд звертає увагу, що судами попередніх інстанцій не встановлено факту подання службою у справах неповнолітніх (в подальшому - службою у справах дітей) будь-якої звітності від імені саме юридичної особи або наявності у служби будь-якого відокремленого майна, окремого кошторису, рахунку та балансу.

39. Аналіз правових норм та обставин справи дають підстави для висновку про відсутність у служби у справах неповнолітніх, а в подальшому служби у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради ознак самостійного або відокремленого структурного підрозділу та ознак юридичної особи.

40. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

41. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновки суду апеляційної інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

42. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

43. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

2. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич