Справа № 539/4143/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 лютого 2019 р.Справа № 539/4143/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги Волинською митницею ДФС на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.12.2018 по справі № 539/4143/18

за позовом ОСОБА_1

до В.О. начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України Шелігацького Євгенія Сергійовича

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.12.2018 по справі № 539/4143/18 задоволено позов ОСОБА_1 до В.О. начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України Шелігацького Євгенія Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Волинською митницею ДФС подано до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області апеляційну скаргу на зазначене рішення. Разом з апеляційною скаргою заявником подано заяву про звільнення від сплати судового збору. В підтвердження вказаної заяви апелянт посилався на відсутність необхідності сплати судового збору.

Суд, перевіривши доводи клопотання про звільнення від сплати судового збору, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про те, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

В той же час, Митний кодекс України жодним чином не регулює питання сплати судового збору.

Відповідно до статті 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 4 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Визначальним у цій нормі є припис (веління) про те, що у разі незгоди і оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа, яка її оскаржила, не обтяжується обов'язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах.

В частині четвертій статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення видом платежу, від якого звільняються особи, що оскаржують постанову про накладення адміністративного стягнення, встановлено державне мито. На час виникнення спірних правовідносин, що є предметом цього перегляду, за звернення до суду у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління сплачують інший вид платежу - судовий збір, правові засади справляння якого, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, як зазначено вище, встановлені Законом України «Про судовий збір».

За Декретом Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито» (у редакцій, чинній до набрання чинності Законом України «Про судовий збір») державне мито справлялося із: 1) позовних заяв, заяв (скарг) у справах окремого провадження, з апеляційних скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили. Цей нормативний акт не містив положень про сплату державного мита як особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, так і органом (посадовою) особою, яка прийняла таку постанову.

З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір», який із цієї дати не припинив дію законодавчих актів, які передбачали пільгу щодо сплати судового збору за подання заяви про розгляд в порядку адміністративного судочинства окремих видів рішень органів державної влади, як-то правила частини четвертої статті 288 Кодексу України про адміністративне правопорушення, або обмежив можливість прийняття таких актів у майбутньому.

Таким чином, у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення позивач звільняється від сплати судового збору.

У випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач вправі оскаржити його в апеляційному порядку. Однаковою мірою це стосується й відповідача у спірних правовідносинах, оскільки він як рівноправна сторона в адміністративній справі також має право на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення.

У зв'язку з цим за подання позивачем або відповідачем - суб'єктом владних повноважень апеляційної/касаційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у поряду і розмірах, встановлених Законом № 3674-VI, сплаті не підлягає.

Вказана позиція відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 по справі № 640/3256/17.

Керуючись ст.ст. 132, 133, Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Волинської митниці ДФС - задовольнити.

Звільнити Волинську митницю ДФС від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.12.2018р. по справі № 539/4143/18 за позовом ОСОБА_1 до В.О. начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України Шелігацького Євгенія Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Любчич Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Спаскін О.А.