Справа № 817/2418/16
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1331/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

правонаступника позивача ОСОБА_1,

апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича та особи, яка приєдналася до неї - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у справі №817/2418/16 (постанова прийнята в м.Рівне, суддею Махаринець Д.Є.) за адміністративним позовом ОСОБА_5, правонаступником якого є ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 28.12.2016 звернувся в суд із адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив визнати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк «Фінанси та Кредит» - В.С. Валендюк щодо відмови включення кредиторської вимоги ОСОБА_5 до 1-ї черги акцептованих вимог АТ Банк «Фінанси та Кредит» протиправним та скасувати його; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк «Фінанси та Кредит» - В.С. Валендюк включити кредиторську вимогу ОСОБА_5 до 1-ї черги акцептованих вимог АТ Банк «Фінанси та Кредит».

Позов обґрунтовує тим, що дана сума йому перерахована, як відшкодування за сина, який загинув за кордоном.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк «Фінанси та Кредит» Валендюк В.С. щодо відмови включення кредиторської вимоги ОСОБА_5 до першої черги акцептованих вимог АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Зобов'язано уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюк В.С. включити кредиторську вимогу ОСОБА_5 до першої черги акцептованих вимог «АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк «Фінанси та Кредит» Валендюк Владислав Сергійович оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що згідно ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Тобто в Реєстр акцептованих кредиторських вимог кредиторів до АТ «Банк «Фінанси та Кредит», а саме, в першу чергу включені кредиторські вимоги громадян на підставі зобов'язань які виникли у зв'язку із заподіяння шкоди юридичною особою - АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та його працівниками під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків.

Апелянт вказує, що АТ «Банк «Фінанси та Кредит» жодних договорів страхування з померлим ОСОБА_6 не укладав та смерть ОСОБА_6 спричинина в наслідок ДТП, тобто Банк та його працівники жодної шкоди ОСОБА_5 не спричинили. Відповідно жодних зобов'язання, що виникають внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_5 та померлим ОСОБА_6 не виникло. Кредиторська вимога ОСОБА_5 не стосується зобов'язань АТ «Банк «Фінанси та Кредит», що виникли внаслідок заподіяння шкоди здоров'ю громадян, а тому немає підстав для включення її в першу чергу кредиторів.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року до апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк «Фінанси та Кредит» приєднано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2018 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка Владислава Сергійовича на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у справі №817/2418/16 за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії зупинено до прийняття ОСОБА_1 спадщини ОСОБА_5 та зобов'язано ОСОБА_1 надати суду відповідні документи про прийняття спадщини ОСОБА_5 впродовж п'яти календарних днів, з дати отримання документів про прийняття даної спадщини.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року провадження у даній справі поновлено.

14.02.2018 у судовому засіданні протокольною ухвалою залучено ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_5.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк «Фінанси та Кредит» просила провадження у справі закрити.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до перекладу акту цивільного стану про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Причина смерті: тяжкі пошкодження голови і грудної клітини внаслідок автомобільної аварії, місце смерті - лікарня «Аскліпіко», Афіни, Грецька Республіка.

Відповідно до перекладу заяви-декларації про перерахунок кредиту/грошового переказу №2049/0010080 від 11.12.14: дата виконання - 11.12.2014; дата оцінки - 12.12.2014 р.; грошова одиниця/ сума - EUR (євро) 34, 560,00; країна призначення - Україна; Банк правовласника - FBACUAUXXXX АТ «Банк «Фінанси та кредит»; рахунок правовласника - НОМЕР_2; ім'я та прізвище правовласника - ОСОБА_5; інформація для правовласника - компенсація від страхової компанії.

Реквізити по перерахунку грошові кошти перераховані на ім'я ОСОБА_5 із Банку Піреос (Греція) через транзитний банк - "Deutsche Bank AG " Frankfurt am Main, De на банк-отримувач - «Bank "Finance and Credit".

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_5 є кредитором ПАТ «Банк Фінанси та Кредит».

Постановою Правління НБУ №898 від 17.12.29015 в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відкликано банківську ліцензію, а сам Банк вирішено ліквідувати. Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО №230 від 18.12.2015 розпочато процедуру ліквідації Банку з 18.12.2015 року по 17.12.2017.

23 грудня 2015 року було опубліковано відомості про ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у відповідності до положень ст. 45 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

07.04.2016 рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО №488 затверджено перелік (реєстр) акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та кредит».

Згідно довідки № 9-331100/465 від 19.04.2016р., виданої Банком «Фінанси та Кредит» за підписом директора Західного регіонального департаменту, у реєстрі акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та кредит» міститься інформація про включення кредиторської вимоги - ОСОБА_5, рнокпп НОМЕР_1, на загальну суму 576 887,78 грн., яку включено до четвертої черги вимог кредиторів.

Позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача та листом від 11.11.2016р. №3-131100/11965, за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк «Фінанси та Кредит» - В.С. Валендюк, йому було відмовлено до включення його до першої черги по поверненню коштів, в зв'язку з безпідставністю вимог.

Не погоджуючись із такою відмовою позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи надані письмові докази грошові кошти в сумі євро перераховані позивачу на рахунок в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» є коштами за договором страхування, отримані як страхове відшкодування у зв'язку із смертю ОСОБА_6, є зобов'язанням, що виникло внаслідок заподіяння шкоди життю сина позивача.

Відтак, рішення працівника ФГВФО - Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит» щодо відмови включення кредиторської вимоги ОСОБА_5 до 1-ї черги акцептованих вимог АТ Банк «Фінанси та Кредит» є протиправним та незаконним.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Як встановлено матеріалами справи, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи, щодо включення його кредиторської вимоги до 1-ї черги акцептованих вимог АТ Банк «Фінанси та Кредит».

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом № 4452-VI. Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 зазначеного Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із частиною першою статті 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною другою статті 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема, акумулювання коштів, отриманих із джерел, визначених статтею 19 цього Закону; здійснення регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

На підставі частини п'ятої статті 34 Закону № 4452-VI під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до частини другої статті 37 зазначеного Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом.

За приписами частини першої статті 54 Закону № 4452-VI рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, за змістом наведених правових норм на Фонд, який є юридичною особою публічного права, покладено функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Зі свого боку, уповноважена особа Фонду виконує від його імені делеговані Фондом повноваження щодо забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб'єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичної особи до суб'єкта господарювання - Банку, що ліквідується), які задовольняються у порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону № 4452-VI, за рахунок коштів, одержаних унаслідок ліквідації та продажу майна Банку.

Повноваження уповноваженої особи Фонду щодо складення Реєстру акцептованих вимог кредиторів та внесення змін до цього Реєстру визначені пунктом 3 частини першої статті 48 Закону № 4452-VI.

Відповідно до частини першої статті 52 зазначеного Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у певній черговості. Зокрема, у четвертій черзі задовольняються грошові вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом тимчасової адміністрації та ліквідації.

Зазначене дає підстави стверджувати, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а спірні правовідносини випливають з укладеного між Банком і фізичною особою договору, Уповноважена особа та Фонд у цьому випадку діють як представники сторони договірних відносин.

Беручи до уваги наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що спір про черговість включення кредиторських вимог до Реєстру акцептованих вимог кредиторів не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття рішення), провадження у справі слід закрити.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі №816/214/16, від 18 квітня та 23 травня 2018 року у справах № 826/7532/16 та № 811/568/16 відповідно.

При цьому, як видно з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли між фізичною особою ОСОБА_5 та юридичною особою АТ Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи.

Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення; далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

На підставі статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Предметна підсудність, юрисдикція цивільних справ визначена частиною першою статті 15 ЦПК України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення), згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Беручи до уваги наведене та враховуючи суб'єктний склад учасників справи, колегія суддів вважає, що цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

За нормами частини третьої статті 3 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з вимогами частини першої статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження.

Тому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 та частини 1 статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України оскаржене рішення підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича та особи, яка приєдналася до неї - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у справі №817/2418/16 скасувати.

Закрити провадження у справі за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича та особи, яка приєдналася до неї - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у справі №817/2418/16 за адміністративним позовом ОСОБА_5, правонаступником якого є ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук
Повне судове рішення складено 26.02.2019