Справа № 160/1156/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 лютого 2019 року Справа № 160/1156/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Гройсмана Володимира Борисовича про визнання протиправної бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2019 року ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Гройсмана Володимира Борисовича про визнання протиправної бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

Пред'явлений адміністративний позов ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 року залишено без руху, через невідповідність вимогам статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 робочих днів з моменту отримання копії даної ухвали шляхом надання до суду уточненої позовної заяви в письмовій формі, підписаної позивачем, копії позовної заяви для направлення відповідачу, додатків до позовної заяви, засвідчених відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України з наданням також їх копій для направлення відповідачам, оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн., сплаченого на реквізити: одержувач - УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код за , розрахунковий рахунок 4014, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101 або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Копія вказаної ухвали суду отримана позивачем 12.02.2018 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимоги ухвали суду від 07.02.2019 року позивачем 15.02.2019 року подано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Суд, дослідивши матеріали подані до позовної заяви вважає, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити повністю, виходячи з наступних підстав.

Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, згідно із статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У розумінні приписів указаної норми відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачу, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин та підтвердження їх належними доказами.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочення, розстрочення або звільнення позивача від сплати судового збору.

Клопотання позивача обґрунтовано тим, що сума судового збору за подання даного позову складає 3842,00 грн., із розрахунку п'яти позовних вимог немайнового характеру, та перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Разом з тим, суд вказує, що клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору вже було судом розглянуто та надана йому відповідна оцінка.

Також, ухвалою суду від 07.02.2018 року, відповідно до вимог частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, - якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити), судом було визначено суму судового збору, яку необхідно сплатити позивачу за подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовної заяви, а саме - 768,40 грн.

Означена сума визначена судом виходячи з того, що заявлені позовні вимоги є похідними від вимоги в частині звернення ОСОБА_1 до Прем'єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича та Кабінету Міністрів України та вирішення питань по суті скарги реєстраційний №: БЛ-8824826/Д1 від 10 грудня 2018 року.

Так, пунктом 23 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, з наведеного вище вбачається, що вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

За своїм процесуальним призначенням інститут об'єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об'єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем об'єднано декілька позовних вимог, та спір стосується розгляду Прем'єр-міністром України Гройсманом Володимиром Борисовичем скарги ОСОБА_1 реєстраційний №: БЛ-8824826/Д1 від 10 грудня 2018 року та вирішення питань, порушених у зазначеній скарзі.

Отже, заявлені у даному позові ОСОБА_1 позовні вимоги є похідними.

До заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання даного позову позивачем не надано належних доказів на підтвердження обставин, що зумовлюють звільнення від сплати судового збору. Крім того, не обґрунтовано та не підтверджено можливість сплати судового збору в майбутньому.

Також, частиною 1 статті 67 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Отже, сплата судового збору за подання позовних заяв є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Отже, станом на 27.02.2019 року вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 року про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконані, з клопотанням про продовження процесуальних строків для надання часу на усунення недоліків, зазначених в ухвалі, до суду позивач не звернувся.

Окрім того, суд зазначає, що необхідною умовою для реалізації права на звернення до адміністративного суду є пред'явлення адміністративного позову шляхом подання позовної заяви із дотриманням вимог, встановлених Кодексу адміністративного судочинства України, насамперед його статтями 122, 160-161.

Недотримання встановленого цим Кодексом порядку звернення до адміністративного суду, залежно від обставин може тягнути за собою залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Розглянута позовна заява надійшла на адресу суду через "Електронний суд".

За правилами статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Абзацом 21 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Підпунктом 15.1 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюється у паперовій формі.

Згідно з підпунктом 15.3 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі.

На момент звернення до суду позивача із позовною заявою Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала свою роботу, що унеможливлює прийняття позовної заяви у в електронній формі без наявності власноручного підпису позивача.

За такого правового регулювання та обставин позовна заява вважається не підписаною, а тому не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема в ухвалах Верховного Суду від 18.01.2019 року у справі № 303/570/17 (адміністративне провадження № К/9901/807/19), від 28.01.2019 року у справі № 9901/43/19 (адміністративне провадження № П/9901/43/19), від 06.01.2019 року у справі № 807/33/18 (адміністративне провадження № К/9901/3672/19), від 11.02.2019 року у справі № 855/12/19 (адміністративне провадження № К/9901/18/19).

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що позивачем вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 року про залишення позовної заяви без руху станом на 27.02.2019 року не виконано, даний позов з доданими до нього додатками підлягає поверненню.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами та доповненнями), сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Проте, суд не вирішує питання щодо повернення позивачу судового збору, враховуючи, що при зверненні до суду судовий збір ним не було сплачено, що і стало підставою для залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 132, 169, 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Гройсмана Володимира Борисовича про визнання протиправної бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направити особі, яка її подала.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник