Справа № 209/3591/18
Суддя: Багбая Є. Д.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 209/3591/18
Провадження № 2-а/209/8/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"28" лютого 2019 р. м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретаря Кукса О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області Департамента патрульної поліції інспектора взводу 1 роти 1 батальойону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції Гетьманова Сергія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 658863 від 12 жовтня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Київській області Департамента патрульної поліції інспектора взводу 1 роти 1 батальойону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції Гетьманова Сергія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 658863 від 12 жовтня 2018 року. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 12 жовтня 2018 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGS 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом марки ВЕСТТ 930014, державний знак НОМЕР_2. В 05.03 годин на автошляху М-05 Київ - Одеса, він був зупинений інспектором взводу 1 роти 1 батальойону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції Гетьмановим С.С. та відносно нього винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 658863. Згідно вказаної постанови він був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, оскільки здійснював перевезення великогабаритного вантажу з порушенням вимог дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а саме: вантаж шириною 3,6 м та без супроводження. За вчинення вказаного правопорушення на нього було накладено штраф у розмірі 510,00 грн.Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з підстав того, що соскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення, а в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у вчиненні вказаного правопорушення, і тому постанова підлягає скасуванню. Просить суд визнати незаконними дії інспектора роти щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за ст. 132-1 КУпАП, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 658863 від 12 жовтня 2018 року, винесену інспектором взводу 1 роти 1 батальойону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції Гетьмановим С.С. відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.; закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП..

Ухвалою суду від 10 грудня 2019 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження на 26 грудня 2018 року о 11.00 годині.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просить визнати протиправними дії відповідача а скасувати вищезазначену постанову.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився,хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, надав суду відзив на позовну заяву /а.с. 27-32/, згідно якого де зазначено, що позов є безпідставним та необґрунтованим, тому він повністю заперечує проти його задоволення з наступних підстав.

Позивач своїми діями порушив безпеку дорожнього руху, а саме перевозив великогабаритний вантаж з порушенням вимог дозволу на участь у дорожньому русі транспортного засобу, ширина вантажу якого була 3,6 метрів, чим порушив п 22.5 ПДР України за, що передбачена відповідальність за ст. 132-1 КУпАП. Згідно п. 22.5 ПДР, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 тон (для контейнеровозів - понад 44 тон), на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 тон), навантаження на одиночну вісь -11 тон (для автобусів, тролейбусів - 11,5 тон), здвоєні осі - 16 тон, строєні - 22 тон (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 тон, здвоєні осі - 18 тон, строєні - 24 тон) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Посилаючись на ст. 33 Закону України, постанову КМУ № 30 від 18.01.2001 року «Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», пп. «г» п.2.1. Правил дорожнього руху України, вказує на те, що поліцейський притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та застосував до порушника стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. На місці розгляду справи було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279 КУпАП. На місці особі було роз'яснено, в чому саме полягає порушення ним ПДР, повідомлено ким та відносно кого розглядається справа про адміністративне правопорушення. Жодних клопотань чи заяв від позивача не надходило. Інпектор діяв у відповідності до вимог законодавства та правомірно виніс постанову. Щодо доведеності вини правопорушника вказує на такий вид доказу як безпосереднє спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позивач надав суду 17 січня 2019 року відповідь на відзив, згідно якого зазначив, що доказів на обґрунтування відзиву та скоєння ним адміністративного правопорушення представник відповідача так і не надав.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини:

12 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGS 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом марки ВЕСТТ 930014, державний знак НОМЕР_2. В 05.03 годин на автошляху М-05 Київ - Одеса, він був зупинений інспектором взводу 1 роти 1 батальойону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції Гетьмановим С.С. та відносно нього винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 658863. Згідно вказаної постанови він був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, оскільки здійснював перевезення великогабаритного вантажу з порушенням вимог дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а саме: вантаж шириною 3,6 м та без супроводження. За вчинення вказаного правопорушення на нього було накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно пункту 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що затверджені постановою КМУ №30 від 18 січня 2011 року, супровід автомобілем прикриття обов'язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 метра або його довжина 24 метри.

Тобто, у разі перевищення ширини вантажу - 3,5 метра або довжини - 24 метра, є обов'язковим супровід автомобілем прикриття.

Відповідно до ст.132-1 КУпАП Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Згідно вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області Департамента патрульної поліції інспектора взводу 1 роти 1 батальойону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції Гетьманова Сергія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 658863 від 12 жовтня 2018 року, в зв'язку з тим, що вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Під час розгляду справи відповідачем не було надано доказів скоєння позивачем правопорушення, обставини якого викладені в оскарженій постанові. Сам позивач факт здійснення правопорушення заперечує, є підстави для задоволення позову. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував. Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Згідно ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Що стосується позовних вимог про визнання дій інспектора поліції незаконними, то вони не підлягають задоволенню, оскільки контроль за дорожним рухом, реагування на порушення водіяпи ПДР і скаладання постанов у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху входить до службових обов'язків інспекторів патрульної поліції. Крім того, дії зі складання постанови по справі про адміністративне правопорушення є, по суті, виконанням службовими особами, своїх службових повноважень, наданих чинним законодавством.і виконанням учасниками дорожнього руху ПДР, не дії інспектора, а його рішення у формі постанови про накладення адміністративного стягнення породжує для позивача певні правові наслідки і має обов'язковий характер. Крім того, частиною 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не передбачено вирішення судом питань про визнання дій суб'єкта владних повноважень незаконними.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області Департамента патрульної поліції інспектора взводу 1 роти 1 батальойону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції Гетьманова Сергія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 658863 від 12 жовтня 2018 року- задовольнити частково.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення ЕАВ № 658863 від 12 жовтня 2018 року винесену інспектором взводу 1 роти 1 батальойону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції Гетьмановим С.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП від 12 жовтня 2018 року.

В іншій частини позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая