Справа № 620/3607/18
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року м. Чернігів Справа № 620/3607/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика Здорово" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика Здорово" (далі ТОВ «Фабрика Здорово») 29.10.2018 звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі ГУДФС у Чернігівській області) і просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 12.10.2018 №0.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ним на перевірку було надано усі належним чином оформлені первинні документи бухгалтерського обліку, які підтверджують факт виконання угод з контрагентами. При цьому, податкові накладні зареєстровані постачальниками у ЄРПН, що є доказом правомірності формування ТОВ «Фабрика Здорово» податкового кредиту.

Також зазначив, що спірні господарські операції мали реальний характер, були вчинені між право- і дієздатними субєктами права, претензій до правового статусу сторін правочинів податковий орган не мав. Товариство наміру безпідставно одержати податкову вигоду також не мало. Крім того, угоди між ТОВ «Фабрика Здорово» та контрагентами не визнані судом недійсними і їх недійсність прямо не встановлена законом, у звязку з чим існує презумція правомірності вказаних правочинів, а також наявність взаємних прав та обовязків сторін. При цьому, у акті перевірки не містяться висновки/докази про ухилення контрагентів від сплати податків.

Вважає, що ГУДФС у Чернігівській області робить висновки про порушення позивачем діючого законодавства виключно на підставі необґрунтованих припущень про наявність у діяльності контрагентів товариства ознак фіктивності.

Ухвалою судді від 06.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 26.11.2018 клопотання представника відповідача задоволено, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.01.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 30.01.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надав відзив на позовну заяву та щодо взаємовідносин ТОВ «Фабрика Здорово» із ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» зазначив, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, встановлено, що на території Херсонської області діє група осіб, які організували реєстрацію та перереєстрацію «ризикових» підприємств, до яких належить, зокрема ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ», з метою прикриття незаконної діяльності, шляхом використання їх реквізитів та банківських рахунків у злочинних схемах зі створення штучної документальної видимості здійснення фінансово-господарських операцій для незаконного завищення валових витрат з податку на прибуток підприємств та податкового кредиту з податку на додану вартість підприємствам реального сектору економіки. Також на банківські рахунки вказаних суб'єктів господарської діяльності з ознаками «фіктивності» перераховувалися грошові кошти реально діючих підприємств за нібито надані послуги, виконані роботи чи поставлені товари з метою переведення грошових коштів у готівкову форму та повернення їх клієнтам за вирахуванням певних відсотків. Згідно інформаційних ресурсів та баз даних ДФС України встановлено, що засновником, керівником та головним бухгалтером ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» з 19.10.2015 по теперішній час є гр. ОСОБА_3, який є засновником, керівником та головним бухгалтером ще 32 субєктів господарювання.

Також у ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» відсутня матеріально-технічна база (у т.ч. виробничі та складські приміщення у пункті навантаження Херсонська обл., м. Херсон вул. Філатова, буд.40) та трудові ресурси, необхідні для вчинення дій, що становлять зміст спірних операцій з постачання обладнання. Проведеним аналізом бази даних ЄРПН з січня по квітень 2016 року, встановлено, що на адресу ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» контрагентами -постачальниками були виписані податкові накладні, в яких у графі «Номенклатура товарів/послуг» зазначені різноманітні найменування продуктів харчування а саме: вафлі, печиво, кава, шоколад, соки, кілька, приправи в асортименті, сметана, кефір, йогурти, молоко та інше. Але за відповідний період не було встановлено зареєстрованих податкових накладних щодо придбання ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» у контрагентів - постачальників обладнання «Автоклав Б6-КА2-В-2 в комплекті» та «Автомат для наповнювача банок м'ясом, жиром, В2-ФНА».

Що стосується здійснення господарської операції між позивачем та TOB «САММІТ- АГРО-ТРЕЙД» з постачання мясопродуктів зазначив, що договір та всі первинні документи з боку вказаного товариства підписані директором ОСОБА_4, яка заперечує свою участь у діяльності вказаного контрагента, а також заперечує підписання від вказаного підприємства будь-яких первинних документів. Також у TOB «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» відсутня матеріально-технічна база (виробничі та складські приміщення, тощо) та трудові ресурси, необхідні для вчинення дій, що становлять зміст спірних операцій з постачання товарів. Проведеним аналізом бази даних ЄРПН з моменту реєстрації платником ПДВ (01.04.2017) по серпень 2017 року, встановлено що на адресу ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» контрагентами - постачальниками були виписані податкові накладні, у яких у графі «Номенклатура товарів/послуг» зазначені різноманітні найменування продуктів харчування (а саме: кава, шоколад, соки, сардельки, сосиски, ковбаси, приправи, соуси, желе тощо), жіноча білизна взуття, дитячі іграшки, домашні розслини та інше. При цьому, за відповідний період не було встановлено зареєстрованих податкових накладних щодо придбання ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» у контрагентів - постачальників товару з номенклатурою «Яловичина односортна заморожена» та/або кодом УКТЗЕД «0202».

Враховуючи викладене, вважає, що відповідачем здійснено визначення грошового зобовязання позивачу за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням у межах повноважень, у спосіб та у порядку, визначених чинним законодавством.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі, з таких підстав.

ТОВ «Фабрика Здорово» зареєстрована у встановленому законом порядку, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04.03.2011 внесено відповідний запис (а.с. 142 Т.1). Основним видом діяльності товариства є 10.13 виробництво мясних продуктів. Позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість, що підтверджується витягом з Реєстру платників ПДВ №328 (а.с. 134 Т.1).

Судом встановлено, що на підставі направлення від 11.09.2018 №1956, наказів ГУ ДФС у Чернігівській області від 10.09.2018 №1614, від 17.09.2018 №1658 та відповідно до вимог пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.78.1.4 п. 78.1 ст.78 та ст. 82 Податкового кодексу України посадовими особами податкового органу проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Фабрика Здорово» щодо правомірності формування податкової звітності з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» за травень 2016 року та з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» за липень 2017 року, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

Перевірка проведена з відома директора ТОВ «Фабрика Здорово» та в присутності головного бухгалтера.

За результатом перевірки складено акт від 26.09.2018 №652/14/37330979, у висновку якого вказано про порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, в результаті чого ТОВ «Фабрика Здорово» за травень 2016 року та липень 2017 року занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету всього у сумі 317 285,00 грн., в т.ч. за травень 2016 року на суму 67 147,00 грн. та за липень 2017 року на суму 250 138,00 грн.

Враховуючи викладені у акті перевірки висновки, ГУДФС у Чернігівській області 12.10.2018 винесено позивачу податкове повідомлення-рішення №0, яким ТОВ «Фабрика Здорово» збільшено суму грошових зобовязань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 475 927,50 грн. (317 285,00 грн. за основним платежем та 158 642,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с. 19).

Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази судом встановлено, що у звязку з виробничою необхідністю протягом перевіряємого періоду ТОВ «Фабрика Здорово» мало господарські взаємовідносини із ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» та ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД».

Щодо взаємовідносин із ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ», суд зазначає таке.

10.05.2016 між ТОВ «Фабрика Здорово» (покупець) та ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» (продавець) було укладено договори №1-03/2016 та №2-03/2016, підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками субєктів господарювання (а.с. 47, 66 Т.1).

Відповідно до умов договору продавець зобовязується передати, а покупець зобовязується прийняти у власність на умовах, викладених у договорі обладнання, відповідно до специфікацій/накладних, яке надалі іменується «товар». Якість товару має відповідати вимогам ДСТУ, ТУ, вказаним у специфікаціях або накладних, які є невідємною частиною договору.

Договором встановлено, що підписуючи його продавець підтверджує, що є власником товару, що товар, який постачається відповідно до цього договору, будь-яким способом не відчужений, не закладений, не перебуває у спорі або під арештом, прав на нього у третіх осіб немає (п. 1.3 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору вартість товару за одиницю вказана у специфікації та накладних.

Строки та умови поставки вказані у специфікації (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 6.2 Договору продавець зобовязаний одночасно з передачею товару передати покупцю оформлені у відповідності до законодавства України оригінали товаросупровідних документів, а також документи, які підтверджують якість товару та гарантії продавця.

Як вбачається із складених на виконання умов договору специфікацій від 10.03.2016 №1 та №2, ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» зобовязалось поставити ТОВ «Фабрика Здорово»: автомат для наповнення банок мясом, жиром, водою, В2-ФНА у кількості 1 шт. вартістю 250 000,00 грн. (з ПДВ) та автоклав Б6-КА2-В-2 у комплекті (1 шт.) вартістю 152 880,00 грн. (з ПДВ) (а.с. 48, 67 Т.1). Відповідно до специфікацій, поставка автомату для наповнення банок здійснюється покупцем протягом 60 банківських днів з моменту отримання на поточний рахунок продавця першої передоплати вартості обладнання. Товар має таку комплектність: В2-ФНА.00.00.000 автомат для наповнення банок мясом, жиром (1 шт.), В2-ФНА.05.01.000 електрошафа із частотним перетворювачем управління (1 шт.), В2-ФНА.00.00.000ПС автомат для наповнення банок мясом, жиром (водою) В2-ФНА із одним типом розміру банки. Паспорт (1 шт.). Поставка автоклава здійснюється покупцем протягом 10 робочих днів з моменту отримання на поточний рахунок продавця першої передоплати вартості обладнання.

Факт отримання позивачем придбаного товару підтверджується такими належним чином оформленими первинними документами: видатковими накладними від 31.03.2016 №7 та від 31.03.2016 №8, товарно-транспортними накладними від 31.03.2016 №7 та №8, актами передачі від 31.03.2016, актами приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (а.с. 20-23, 50-53 Т.1). Оплата за придбаний товар проведена у повному обсязі, що підтверджується випискою з банківського рахунку ТОВ «Фабрика Здорово» (а.с. 49, 68 Т.1).

На суму податкових зобовязань отримано та належним чином зареєстровано у ЄРПН податкові накладні від 31.03.2016 №152 та №151 (а.с. 72-74 Т.1).

Відповідно до наказів директора ТОВ «Фабрика Здорово» від 03.04.2017 №10 ОЗ та від 21.09.2017 №37 ОС на товаристві, у звязку з придбанням, введено в експлуатацію основні засоби для використання у господарській діяльності: автомат для наповнювача банок мясом, жиром, В2-ФНА у кількості 1 шт. та автоклав Б6-КА2-В-2 у комплекті 1 шт. (а.с. 24, 54 Т.1).

Факт установлення за адресою виробничих потужностей ТОВ «Фабрика Здорово», придбаного у ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» вищевказаних автомату та автоклаву, не заперечувався посадовими особами ГУДФС у Чернігівській області та підтверджуються наявними у матеріалах справи фотокопіями (а.с. 25, 55 Т.1). Також на виконання умов договору ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» надано позивачу паспорти на придбаний товар (а.с. 26-46, 56-65 Т.1).

Придбаний ТОВ «Фабрика Здорово» у вказаного контрагента товар належним чином відображений позивачем у бухгалтерському та податковому обліку (а.с. 69-71, 75-83 Т.1).

Суд звертає увагу, що на момент здійснення господарських відносин із ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» позивач пересвідчився у його правосубєктності. Так, контрагент зареєстрований у встановленому законом порядку як юридична особа та платник ПДВ, його установчі документи не скасовані і не визнані у встановленому законодавством порядку нечинними (а.с. 219-224 Т.1).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», судом встановлено таке.

03.07.2017 між ТОВ «Фабрика Здорово» (покупець) та ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (постачальник) було укладено договір купівлі-продажу №03/07/17, підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками товариств (а.с. 113-114 Т.1).

Відповідно до умов договору постачальник зобовязується передати у власність покупця товар в порядку, обсязі, та в строки, обумовлені даним договором, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його на умовах, обумовлених у цьому договорі.

Згідно із п. 1.2 Договору, найменування товару: мясопродукти. Підписуючи даний договір, постачальник підтверджує, що є власником товару, що товар, який поставляється за даним договором, будь-яким способом не відчужений, не закладений, не перебуває у спорі або під арештом, прав на нього у третіх осіб немає (п. 1.3 Договору).

Пунктом 1.4 Договору встановлено, що асортимент, кількість вид упаковки, ціна товару вказуються у видаткових накладних на товар, складених на підставі заявок покупця.

Ціна товару встановлюється у відповідності з поточними затвердженими прайс-листами постачальника і вказується у видаткових накладних на товар, які є невідємною частиною договору. Загальна сума цього договору визначається як сума всіх видаткових накладних на товар, які є невідємною частиною даного договору, за період дії цього договору (п. 1.5 п. 1.6 Договору).

Судом встановлено, що на виконання умов основного договору ТОВ «Фабрика Здорово» було придбано у контрагента яловичину односортну заморожену загальною вартістю 1 500 825,00 грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковими накладними: від 24.07.2017 №25, від 21.07.2017 №24, від 20.07.2017 №23, від 19.07.2017 №22, від 18.07.2017 №21, від 17.07.2017 №20 (а.с. 84-95 Т.1).

На суму податкових зобовязань отримано та належним чином зареєстровано у ЄРПН податкові накладні від 17.07.2017 №850, від 18.07.2017 №851, від 19.07.2017 №852, від 20.07.2017 №853, від 21.07.2017 №854, від 24.07.2017 №855 (а.с. 96-103 Т.1).

Надалі, ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (первісний кредитор), відповідно до укладеного договору від 15.11.2017 №15/11/17, відступило право вимоги за вищевказаним договором купівлі-продажу №03/07/17 новому кредитору ТОВ «ОСОБА_5 ОСОБА_2», про що повідомило позивача (а.с. 116-118 Т.1).

Так, відповідно до умов договору, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором від 03.07.2017 №03/07/17 на загальну суму 1 500 825,00 грн., укладеним між первісним кредитором та ТОВ «Фабрика Здорово» (п. 1.1 Договору).

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобовязань за основним договором, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (п. 1.2 Договору).

Придбаний ТОВ «Фабрика Здорово» у вказаного контрагента товар належним чином відображений позивачем у бухгалтерському та податковому обліку (а.с. 104-112, 115 Т.1), оплата за нього проведена у повному обсязі, що підтверджується виписками з банківського рахунку ТОВ «Фабрика Здорово» (а.с. 119-130 Т.1).

Суд звертає увагу, що на момент здійснення господарських відносин із ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» позивач пересвідчився у його правосубєктності. Так, контрагент зареєстрований у встановленому законом порядку як юридична особа та платник ПДВ, його установчі документи не скасовані і не визнані у встановленому законодавством порядку нечинними (а.с. 225-237 Т.1).

Також з наявних у матеріалах справи товарно-транспортних накладних судом встановленого, що перевезення придбаного у ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» та ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» товару здійснювалось безпосередньо ТОВ «Фабрика Здорово» власним автомобілем (а.с. 21, 51, 85, 87, 89, 91, 93, 95 Т.1), який належним чином обліковується на балансі товариства (а.с. 238-243 Т.1). При цьому, вказаний у товарно-транспортних накладних водій (ОСОБА_6І.), відповідно до наказів від 23.11.2015 №106К та від 02.10.2017 №63К, на момент здійснення перевезень перебував у трудових відносинах з ТОВ «Фабрика Здорово» (а.с. 137, 138 Т.1).

Придбаний у вказаних контрагентів товар використаний ТОВ «Фабрика Здорово» для здійснення основної господарської діяльності. Зокрема, в період з серпня по вересень 2017 року позивачем було виготовлено консерви мясні: «Яловичина по домашньому «Здорово»», «Каша перлова з яловичиною» та «Сніданки мясні стерилізовані». Наведене підтверджується експертними висновками від 12.09.2017 №0010665 п/17, від 11.10.2017 №001270 п/17 та від 12.10.2017 №001279 п/17, виданими ТОВ «Фабрика Здорово» (а.с. 131-133 Т.1).

Суд звертає увагу, що позивач для здійснення господарської діяльності має належну матеріально-технічну базу та трудові ресурси (а.с. 238-244 Т.1). Вищевказані договори ТОВ «Фабрика Здорово» укладались з право- і дієздатними контрагентами та мали на меті настання реальних наслідків. Відповідно до довідки від 19.12.2018 №943, протягом 2017 року та з 01.01.2018 по 30.11.2018 позивачем сплачено до бюджету податки і збори у встановленому чинним законодавством розмірі (а.с. 245 Т.1).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

В свою чергу, відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливо без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків, хоча в некомерційній господарській діяльності можливе безкоштовне надання результатів останньої.

Згідно статті 4 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Частинами 1 та 2 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених статтею 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зокрема: документи, що підтверджують факт надання послуг іншою особою та документи, що підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (чинного на момент здійснення спірних господарських операцій) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами (зокрема, належним зареєстрованими податковими накладними), що відображають реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності.

При цьому, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. В первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Отже, наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов'язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.

Суд звертає увагу, що вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні врахувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов'язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб'єктом владних повноважень покладається на суб'єкта владних повноважень.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено в ході судових засідань та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, у перевіряємому періоді ТОВ «Фабрика Здорово» здійснювало придбання у ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» та ТОВ «Самміт-Агро-Трейд» товару, який у подальшому було використано ним у власній господарській діяльності, а саме для виробництва мясних консервів, що є основним видом діяльності позивача.

Реальність придбання товару та його подальше використання для здійснення підприємницької діяльності підтверджується належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку, а саме: договорами, специфікаціями, видатковими накладними, актами та банківськими виписками. Оплата за придбане обладнання та мясо здійснювалась позивачем безготівковими коштами. Суд звертає увагу, що всі перелічені документи надавались позивачем під час перевірки, що відображено в акті, зауважень до їх форми та змісту у перевіряючих не було.

Як вбачається з акту перевірки та не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні, підставою для висновку ГУДФС у Чернігівській області про протиправність формування ТОВ «Фабрика Здорово» податкового кредиту по спірним операціям стала інформація, відображена у матеріалах кримінальних проваджень відповідно до якої директор ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» не створював товариство, не підписував документів та не мав на меті здійснення реальної господарської операції. У свою чергу, ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» було створене з метою надання послуг по незаконному формуванню податкового кредиту з ПДВ та конвертування грошових коштів. Також відповідач посилається на відсутність у контрагентів позивача матеріально-технічної бази та трудових ресурсів для здійснення дій, що становлять зміст спірних операцій. Відсутність у ЄРПН інформації про придбання вказаними субєктами господарювання реалізованого у подальшому позивачу товару.

Однак, проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, зміст та обсяг спірних операцій, суд не погоджується із зазначеними висновками контролюючого органу, оскільки, суд вважає неприйнятними доводи ГУДФС у Чернігівській області про те, що сам факт того, що деякі контрагенти позивача фігурують в досудових розслідуваннях, порушених за ознаками кримінального правопорушення, є доказом протиправного формування податкового кредиту ТОВ «Фабрика Здорово», з огляду на необґрунтованість належності цього конкретного доказу для підтвердження заперечень в розумінні частини третьої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, посилання контролюючого органу на кримінальні провадження відкриті за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ст. 205 Кримінального кодексу України відносно контрагентів позивача, - ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» та ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» відхиляються судом, оскільки останні не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентами своїх договірних зобов'язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб'єктами господарської діяльності.

Така ж сама правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №809/1139/17 та від 26 червня 2018 року у справі №808/2360/17, від 11 вересня 2018 року у справі №821/995/17.

Крім того, у справі №820/4428/17 (постанова від 08.08.2018) Верховний Суд зазначив, що сам факт заперечення такої участі не може бути беззаперечним свідченням безтоварності спірної операції.

Судом досліджено первинні документи, які згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, є підставою для податкового обліку, зокрема такі як видаткові та податкові накладні, специфікації, банківські виписки, акти, товарно-транспортні накладні, тощо. Встановлено також і подальшу реалізацію та використання поставленого товару. Вказані документи, містять відомості які у повній мірі відображають суть господарських операцій, що відбулись між позивачем та його контрагентами.

Відповідно до листа ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» від 18.12.2018 №1812, придбаний ТОВ «Фабрика Здорово» автоклав попередньо було придбано вказаним підприємством у ПП «Мидас-А» () у лютому 2016 року. Згідно наявної інформації, ПП «Мидас-А» придбав автоклав у ТОВ «Вінницький мясокомбінат». Щодо автомату наповнювача банок зазначено, що останній ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» придбано у лютому 2016 року у ПП «Мидас-А», який є розробником та виробником даного автомата, про що свідчить відповідна технічна документація. Також ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» пояснило, що ПП «Мидас-А» не є платником ПДВ, тому податкові накладні на дане обладнання не виписувались і відповідно не реєструвались (а.с. 215 Т.1).

Відповідно до листа ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», в період з 17.07.2017 по 24.07.2017, на виконання умов укладеного з ТОВ «Фабрика Здорово» договору поставки, контрагентом позивача було поставлено 20 011,00 кг яловичини односортної замороженої. Зазначена яловичина була придбана ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» в період з червня по липень 2017 року у сільгоспвиробників приватних підприємців, які не є платниками ПДВ (а.с. 218 Т.1).

Таким чином, зазначена контрагентами позивача вищевказана інформація пояснює, чому у ЄРПН відсутня інформація про придбання ними реалізованого ТОВ «Фабрика Здорово» товару, а відповідачем не надано жодних належних доказів на спростування наведеного.

Суд звертає увагу, що в ході розгляду справи іншого джерела отримання товарів (яловичини, обладнання), за фактами поставки яких ТОВ «Фабрика Здорово» нараховано податковий кредит ніж вищевказані контрагенти, виявлено не було та в акті перевірки не зазначено.

З наданих позивачем доказів вбачається, що договори мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені нею, оскільки товар був переданий, оплата проведена, договори виконані сторонами в повному обсязі, сторони претензій одна до одної не мають.

Суд звертає увагу на те, що на момент вчинення правочину підприємства-контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та платники ПДВ, що не заперечується сторонами та відповідно до ч. 3 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не потребує доказуванню.

У свою чергу, податкова інформація, не є підставою для того щоб вважати правочини такими, що не відбулися, та не спростовує реальності виконання господарської операції, оскільки при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні, перш за все, відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Крім того, в судовому засіданні встановлена наявність підтверджуючих документів, що свідчать про реальність здійснених господарських операцій, рух активів та зміну стану зобовязань субєкта господарювання.

Суд наголошує на тому, що платник податків не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Слід зазначити, що при провадженні своєї діяльності позивач не зобовязаний здійснювати перевірку легальності чи правомірності діяльності своїх контрагентів, дотримання ними законодавства України, повноваження їх представників тощо, для цього позивачеві не надано відповідних повноважень та компетенції і він позбавлений ефективної можливості уникати чи попереджувати співпрацю із несумлінними платниками податків. У той же час, співпраця та наявність господарських відносин із особами, які допустили порушення законодавства, не свідчить автоматично про допущення порушень самим позивачем, за умови якщо ним особисто порушень закону допущено не було.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного субєкта господарювання, у випадку неправомірних дій іншого, визначено й у практиці Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у п. 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обовязків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності. Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив в рішенні у справі «Бізнес Суппорт Центр» проти Болгарії», в п. 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обовязків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції.

Тому, допущені порушення податкового законодавства контрагентами позивача тягнуть негативні наслідки саме для вказаного контрагента та не впливають на права позивача. Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків (продавцями) з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями чи усвідомлене сприяння зі сторони позивача таким особам в порушенні податкового законодавства, може слугувати підставою для застосування й до ТОВ «Фабрика Здорово» відповідних правових наслідків.

Таким чином, висновки про порушення податкового законодавства контрагентом позивача чи іншими особами не можуть самі по собі автоматично підтверджувати порушення податкового законодавства позивачем, а ТОВ «Фабрика Здорово» як платник податку не повинно нести наслідків невиконання своїми контрагентами вимог закону.

Крім того, в акті перевірки відсутні посилання на ухилення контрагентів позивача від сплати податків та зборів, визначення їм податкових зобовязань, винесення вироків посадовим особам підприємств, або будь-які інші відомості, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення угод з метою, що порушує публічний порядок.

Щодо доводів представника відповідача, що директором ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» є ОСОБА_3, а первинні документи за операцією продажу обладнання підписані ОСОБА_7, суд зазначає, що згідно відображених даних вказана особа є в.о. директора підприємства та, відповідно, наділена правом підпису на підставі довіреності, про що зазначено в договорах, укладених 10.03.2016 за №1-03/2016 та за №2-03-2016.

Враховуючи наведене, суд вважає, що подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку підтверджують факт реального руху активів по всьому ланцюгу учасників схеми, та є достатніми доказами фактичного виконання операцій між ТОВ «Фабрика Здорово» та його контрагентами. Також позивачем підтверджено ким і коли вироблялись придбані товариством товари. Наведене свідчить про підтвердження спірних господарських операцій та правомірність їх відображення у податковому обліку ТОВ «Фабрика Здорово».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Велика палата Верховного Суду у справі №826/19939/16 (ухвала від 26.03.2018) зазначила, що у кожній конкретній справі суд має дати правову оцінку встановленим фактичним обставинам.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, податковий орган відповідно до принципу офіційності має доводити в суді фіктивність господарської операції як підстави для нарахування платникові податків податкових зобов'язань та правомірності прийняття свого рішення.

Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, підстави винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов ТОВ «Фабрика Здорово» слід задовольнити у повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика Здорово" (, вул. Старобілоуська. 71, м. Чернігів, 14000) до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 12.10.2018 №0.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика Здорово" судові витрати в сумі 7 138 (сім тисяч сто тридцять вісім) грн. 91 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25 лютого 2019 року.

Суддя С.В. Бородавкіна