Справа № 640/1943/18
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/1943/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кострової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (НОМЕР_1 виданий Дзержинським РУ ХМУУМВСУ в Харківській області, Харківська область Чугуївський р-н с. Тернова вул. Мічуріна б.34) до Інспектора патрульної поліції м. Харкова ОСОБА_2 ( м. Харків вул. Шевченко б.315-А), ОСОБА_3 патрульної поліції м. Харкова ( м. Харків вул. Шевченко б.315-А), Харківської філії МВС України ДП «Інформ-ресурси» ( м. Харків вул. Мироносицька б.4) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідачів, Інспектора патрульної поліції м. Харкова ОСОБА_2, ОСОБА_3 патрульної поліції м. Харкова, Харківської філії МВС України ДП «Інформ-ресурси», в якому просить визнати дії відповідачів протиправними, скасувати постанову серії ЕАА № 224487.

Провадження у даній справі відкрито суддею Київського районного суду м.Харкова Шмадченко С.І., яка звільнилась у червні 2018р.

Протоколом повторного авторозподілу від 05.07.2018р. справа перерозподілена та визначено головуючого суддю Бородіну Н.М.

Ухвалою суду від 31.01.2019року адміністративний позов ОСОБА_1 від 10.01.2019р. прийняти в частині скасування постанови серії ЕАА № 224487 від 01.12.2017р., відповідач - інспектор патрульної поліції м. Харкова ОСОБА_2 в решті позову відмовлено в прийняття до розгляду.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач інспектор патрульної поліції м. Харкова ОСОБА_2О.в судове засідання не з»явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник відповідача УПП в м. Харків в судовому засідання проти задоволення позову заперечував, також наданий відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що доводи позивача безпідставні.

Відповідач, Харківська філія МВС України ДП «Інформ-ресурси» в судове засідання не з"явилася, була повідомлена належним чином, надала до суду відзив на позов, в якому зазначає, що позов є необгрунтованим та задоволенню не підлягає, крім того зазначає, що філія не є юридичною особою та не може бути стороною у справі, також, позивачем не сформульовано позовні вимоги до філії.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з постанови серія ЕАА №224487 від 01.12.2017року, ОСОБА_1 01.12.2017року о 23.00 год. в м. Харків пл.. Повстання керував ТЗ із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м., чим поруив п.2.9.в ПДР України, в наслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн.

Згідно з ч.1 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 121 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов»язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачем інспектором Барзак С.О. не доведено правомірність винесеної постанови відносно позивача за ч. 6 ст. 121 КУпАП та навність події адміністративних правопорушень, та не надав жодного доказу вчинення зазначеного правопорушення.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Натомість допитаний в судовому засіданні за клопотанням позивача свідок ОСОБА_4 засвідчила, що 01.12.2017року о 23.00 год. перебувала з ОСОБА_1 в автомобілі в якості пасажира та зазначила, що номерний знак автомобілю ОСОБА_1 не був забруднений та символи було видно.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно п.3.ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративного постанови, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а справа- закриттю.

Крім того, суду вважає безпідставним зазначення ОСОБА_1 відповідачами ОСОБА_3 патрульної поліції м. Харкова та Харківську філію МВС України ДП «Інформ-ресурси», оскільки жодних позовних вимог до них не пред"явлено.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 241,242 КАС України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАА № 224487 від 01.12.2017р відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП.

На підставі п.3 ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.М. Бородіна