Справа № 1340/4587/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/257/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Макарика В.Я., Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління Державної казначейської служби України у Личаківському районі м. Львова Львівської області про повернення безпідставно сплачених коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду (суддя першої інстанції Брильовський Р.М., м. Львів, повний текст складено 07.12.2018),

В С Т А Н О В И В :

1 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому з врахуванням уточнень до позовних вимог просила суд зобов'язати відповідача сформувати та подати до управління державної казначейської служби України у Личаківському районі м. Львова Львівської області подання про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло у сумі 12270 грн, сплаченого відповідно до квитанції №0.0.600382597.1 від 16.08.2016.

Під час судового розгляду до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача було залучено Управління державної казначейської служби України у Личаківському районі м. Львова.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2018 року задоволено клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду. Залишено позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Із таким судовим рішенням не погодилася ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій вказала про незаконність оскаржуваної ухвали через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Також, зауважила про те, що строк звернення до суду нею порушено не було, оскільки вона звернулася до суду в межах шестимісячного строку з дня одержавння відмови відповідача у вжитті заходів для повернення їй безпідставно сплачених коштів.

Суд, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про її задоволення з таких підстав.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787 (далі - Порядок № 787).

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, безпідставно або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Управління ПФУ покладено обов'язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Посилання суду першої інстанції на те, що звертаючись до суду з позовом у жовтні 2018 року, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений статтею 122 КАС України, який необхідно відраховувати з 15 серпня 2016 року, тобто з дня оформлення позивачем договору купівлі-продажу квартири та сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, є безпідставними, оскільки про порушення своїх прав, свобод та інтересів позивач дізналася саме з моменту отримання від Управління ПФУ відповіді на свою заяву щодо повернення безпідставно сплачених коштів, тобто у серпні 2018 року.

Апеляційний суд вважає, що перебіг строку звернення до суду розпочався не з моменту сплати позивачем коштів, а з моменту отримання нею відмови суб'єкта владних повноважень здійснити заходи щодо їх повернення з бюджету.

Така правова позиція була висловлена Верховним Судом, зокрема у постанові від 13 грудня 2018 року у справі №813/969/17.

Тому, звернувшись до суду 1 жовтня 2018 року (згідно дати вказаної на поштовому конверті), позивачем дотримано встановлений законом шестимісячний строк.

Отже, суд першої інстанції безпідставно застосував наслідки, визначені пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 1340/4587/18 - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. Я. Макарик
І. В. Глушко
Повний текст постанови складено 28 лютого 2019 року.