Справа № 280/887/19
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ ЗА ЗАЯВОЮ

01 березня 2019 року о/об 09 год. 05 хв.Справа № 280/887/19 м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Прасов О.О., розглянувши у м.Запоріжжі матеріали заяви

Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМОНТ-2015" (69081, м. Запоріжжя, вул. Памірська, буд.131; )

про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2019 о 16 год. 20 хв. від Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - заявник, ГУ ДФС у Запорізькій області) до суду надійшла заява про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМОНТ-2015" (далі - ТОВ "Інвест-Транс") застосованого на підставі рішення в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Запорізькій області 27.02.2019.

Заява обґрунтована тим, що 21.02.2019 представник TOB "ЕМОНТ-2015" відмовився допустити посадову особу контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, яка була призначена наказом в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Запорізькій області від 20.02.2019 за №661. Відповідно до п.94.1 ст.94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. За змістом пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Дослідивши матеріали заяви суд з'ясував наступне.

Як зазначено у пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п.94.5 ст.94 Податкового кодексу України арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно з п.94.10 ст.94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

До заяви додано Рішення в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Запорізькій області від 27.02.2019, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ "ЕМОНТ-2015", що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: м.Запоріжжя, вул.Памірська, буд.131.

Вказане Рішення прийнято на підставі звернення та доданих до нього матеріалів управління аудиту ГУ ДФС у Запорізькій області про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "ЕМОНТ-2015".

Як зазначено у п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється. При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків. Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта. У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього (п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України).

За змістом Акту №296/08-01-14-09 від 21.02.2019 про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної позапланової виїзної перевірки, представник TOB "ЕМОНТ-2015" відмовив посадовій особі контролюючого органу в допуску до перевірки у зв'язку із незаконністю винесеного наказу, який буде оскаржено до суду протягом двох днів.

За інформацією з комп'ютерної програми діловодства суду, 22.02.2019 TOB "ЕМОНТ-2015" звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 20.02.2019 за №661 (справа №280/774/19).

Отже, платником податків оспорюється у судовому порядку наявність законних підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Оскільки видання наказу від 20.02.2019 за №661 передує проведенню перевірки і є предметом судового розгляду (перевірки судом правомірності його видання) в адміністративній справі, то наявність законних підстав для перевірки платника податків є спірними.

З урахуванням зазначеного, підстави, передбачені пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України, контролюючим органом документально - не доведені.

Згідно з п.2 ч.4 ст.283 КАС України суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 КАС України.

Відповідно до роз'яснень, викладених Вищим адміністративним судом України у листі за №149/11/13-11 від 02.02.2011, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. Зокрема, платник податків може заперечувати законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо (п.9 листа).

Як свідчать матеріали справи, предметом спору між сторонами є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстави для застосування спеціального заходу, зазначеного у ст.283 КАС України.

З матеріалів справи вбачається наявність між сторонами спору про право у контролюючого органу на застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Отже, з наданих матеріалів вбачається спір про право, а тому слід відмовити у відкритті провадження у даній справі. Заявнику має бути роз'яснено, що розгляд адміністративним судом такої справи можливий при подачі до суду адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-243, 248, 283 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМОНТ-2015" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Повторне звернення з такою самою заявою не допускається.

Роз'яснити заявнику, що розгляд адміністративним судом такої справи можливий при подачі до суду адміністративного позову.

Ухвала набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.256 КАС України.

Ухвала оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.294, 295 КАС України

Суддя О.О. Прасов