Справа № 824/852/18-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/852/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

28 лютого 2019 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року (м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_3 стажу роботи на посаді медсестри в регіональному центрі "Мікрохірургія ока", ТзОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" та ПП УгМО "Ваш зір" з 19.07.2004 р. по 25.08.2017 р. до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 22.09.2017 р. №195 про проведення розрахунку страхового стажу та визначення права на пенсію відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за вислугу років.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Апелянтом зазначено, що позивачка не має права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки немає достатнього страхового стажу працівника закладів і установ охорони здоров'я (не менше 26 років 6 місяців), перелік яких передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909, так як ТзОВ регіональний центр "Мікрохірургія ока" та ПП. УгМО "Ваш зір" не відноситься до закладів і установ охорони здоров'я, визначених відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я від 28.10.2002 р. №385 "Про затвердження переліків охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я" та наказу Міністерства оборони від 04.07.2001 р. №232 "Про затвердження переліку закладів охорони здоров'я Збройних Сил України і наказу МВС України від 14.06.1995 р."

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, у період з 01.09.1987 р. по 05.07.1990 р. навчалась в Новоселицькому медичному училищі, про що отримала диплом НОМЕР_2 від 05.07.1990 р.

Згідно трудової книжки НОМЕР_3, позивачка працювала:

- у період з 06.08.1990 р. по 14.01.1992 р. в Чернівецькій міській клінічній лікарні №1 на посаді медсестри;

- у період з 15.01.1992 р. по 01.01.1993 р. в Боянівській гімназії на посаді старшої медсестри;

- у період з 02.01.1993 р. по 15.02.1999 р. в Новоселицькій райлікарні на посаді шкільної медсестри;

- у період з 16.02.1999 р. по 25.01.2000 р. в Боянівській лікарській амбулаторії на посаді медичного лаборанта;

- у період з 01.02.2000 р. по 31.05.2000 р. в Чернівецькій обласній станції переливання крові на посаді лаборанта;

- у період з 01.06.2000 р. по 01.10.2002 р. в Чернівецька обласна станція переливання крові на посаді медсестри;

- у період з 14.10.2002 р. по 18.07.2004 р. в КМУ Міській поліклініці №1 на посаді медсестри;

- у період з 19.07.2004 р. по 23.12.2006 р. в Регіональному центрі "Мікрохірургія ока" на посаді медсестри;

- у період з 01.03.2007 р. по 28.02.2009 р. в ТзОВ Регіональний центр "Мікрохірургія ока" на посаді медсестри;

- у період з 02.03.2009 р. по 25.08.2017 р. в ПП. УгМО "Ваш зір" на посаді медсестри.

22.09.2017 р. ОСОБА_3 звернулася до Новоселицького відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою №195, в якій просила провести розрахунок страхового стажу та визначити право на пенсію відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за вислугу років.

До заяви позивачкою додано: паспорт; ідентифікаційний номер; трудову книжку, диплом, свідоцтво про народження дитини; довідку про стаж; свідоцтво про шлюб (розірвання шлюбу, зміну прізвища) (а.с. 11).

Листом №184/Г-11 від 02.03.2018 р. Новоселицький відділ обслуговування громадян управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надав відповідь, в якій повідомив, що відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту, а саме станом на 01.04.2015 - 25 років або станом на 21.12.2015 - 25 років 6 місяців незалежно від віку або маючи станом на 30.09.2017 не менше 26 років 6 місяців і відповідний вік, а саме: 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку:

- 50 років - які народилися з 1 січня 1966 року по 30 червня 1966 року;

- 50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року;

- 51 рік - які народилися з 1 січня 1967 року по 30 червня 1967 року;

- 51 рік 6 місяців - які народилися з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року;

- 52 роки - які народилися з 1 січня 1968 року по 30 червня 1968 року;

- 52 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1968 року по 31 грудня 1968 року;

- 53 роки - які народилися з 1 січня 1969 року по 30 червня 1969 року;

- 53 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1969 року;

- 54 роки - які народилися з 1 січня 1970 року по 30 червня 1970 року;

- 54 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1970 року;

- 55 років - які народилися з 1 січня 1971 року;

В листі відповідач зазначав, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 позивачка працювала:

- у період з 01.09.1987 р. по 05.07.1990 р. в Новоселицькому медичному училищі;

- у період з 06.08.1990 р. по 14.01.1992 р. в Чернівецькій міській клінічній лікарні №1 на посаді медсестри;

- у період з 15.01.1992 р. по 01.01.1993 р. в Боянівській гімназії на посаді старшої медсестри;

- у період з 02.01.1993 р. по 15.02.1999 р. в Новоселицькій райлікарні на посаді шкільної медсестри;

- у період з 16.02.1999 р. по 25.01.2000 р. в Боянівській лікарській амбулаторії на посаді медичного лаборанта;

- у період з 01.02.2000 р. по 31.05.2000 р. в Чернівецькій обласній станції переливання крові на посаді лаборанта;

- у період з 01.06.2000 р. по 01.10.2002 р. в Чернівецька обласна станція переливання крові на посаді медсестри;

- у період з 14.10.2002 р. по 18.07.2004 р. в КМУ Міській поліклініці №1 на посаді медсестри;

- у період з 19.07.2004 р. по 23.12.2006 р. в Регіональному центрі "Мікрохірургія ока" на посаді медсестри;

- у період з 01.03.2007 р. по 28.02.2009 р. в ТзОВ Регіональний центр "Мікрохірургія ока" на посаді медсестри;

- у період з 02.03.2009 р. по 25.08.2017 р. в ПП. УгМО "Ваш зір" на посаді медсестри.

У листі відповідач вказував, що право на пенсію за вислугу років медичним працівникам визначається за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909.

Заклади охорони здоров'я визначаються відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я від 28.10.2002 р. №385 "Про затвердження переліків охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я" та наказу Міністерства оборони від 04.07.2001 р. №232 "Про затвердження Переліку закладів охорони здоров'я Збройних Сил України і наказу МВС України від 14.06.1995 р.".

Відповідач у листі також повідомив, що з урахуванням вищезазначеного до стажу, що дає право позивачці виходу на пенсію за вислугу років зараховані наступні періоди:

- період роботи з 06.08.1990 р. по 14.01.1992 р. в Чернівецькій міській клінічній лікарні №1 (1 рік 5 міс. 9 днів);

- період роботи з 15.01.1992 р. по 01.01.1993 р. в Боянівській гімназії (11 міс. 17 днів);

- період роботи з 02.01.1993 р. по 15.02.1999 р. в Новоселицькій райлікарні (6 років 1 міс. 14 днів);

- період роботи з 16.02.1999 р. по 25.01.2000 р. в Боянівській лікарській амбулаторії (11 міс. 10 днів);

- період роботи з 01.02.2000 р. по 30.06.2000 р. в Чернівецькій обласній станції переливання крові (5 місяців);

- період роботи з 01.07.2000 р. по 01.10.2002 р. в Чернівецькій обласній станції переливання крові (2 роки 3 міс. 1день);

- період роботи з 14.10.2002 р. по 28.11.2002 р. в КМУ Міській поліклініці №1 (1 міс. 15 днів);

- період роботи з 29.11.2002 р. по 31.12.2003 р. в КМУ Міській поліклініці №1 (1 рік 1 міс. 3 дні);

- період роботи з 01.01.2004 р. по 18.07.2004 р. в КМУ Міській поліклініці №1 (6 міс. 18 днів).

Разом 13 років 10 міс.27 днів.

Відповідач вказував, що стаж, який дає право на пенсію за вислугу років становить 13 років 10 місяців 27 днів.

У зв'язку із відсутністю необхідного спеціального стажу, відповідач повідомив, що позивачка не має права на призначення пенсії за вислугу років (а.с. 6-8).

Вважаючи відмову в призначенні пенсії за вислугу років протиправною, позивачка звернулась до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Процедура призначення та отримання пенсії встановлена Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) та Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 51 Закону №1788-XII визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Згідно ст.3 Закону України "Про основи законодавства України про охорону здоров'я" від 19.11.1992 р. №2801-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин заклад охорони здоров'я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909 (далі - Порядок №909, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 вказаного Переліку передбачено, що лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) в лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах мають право на призначення пенсії за вислугу років.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що до закладів охорони здоров'я відносяться: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри. В зазначених закладах і установах право на призначення пенсії за вислугу років мають право: лікарі та середній медичний персонал.

Медичні сестри всіх найменувань лікувальної справи, акушерської та сестринської справи належать до посади середнього медичного персоналу (п.п. 3-5 розділу III Додатку 1 до наказу Міністерства охорони здоров'я України від 25.12.1992 p. №195 "Перелік вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною і фармацевтичною діяльністю").

Згідно статті 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із записів трудової книжки НОМЕР_3, позивачка працювала:

- у період з 06.08.1990 р. по 14.01.1992 р. в Чернівецькій міській клінічній лікарні №1 на посаді медсестри;

- у період з 15.01.1992 р. по 01.01.1993 р. в Боянівській гімназії на посаді старшої медсестри;

- у період з 02.01.1993 р. по 15.02.1999 р. в Новоселицькій райлікарні на посаді шкільної медсестри;

- у період з 16.02.1999 р. по 25.01.2000 р. в Боянівській лікарській амбулаторії на посаді медичного лаборанта;

- у період з 01.02.2000 р. по 31.05.2000 р. в Чернівецькій обласній станції переливання крові на посаді лаборанта;

- у період з 01.06.2000 р. по 01.10.2002 р. в Чернівецькій обласній станції переливання крові на посаді медсестри;

- у період з 14.10.2002 р. по 18.07.2004 р. в КМУ Міській поліклініці №1 на посаді медсестри;

- у період з 19.07.2004 р. по 23.12.2006 р. в Регіональному центрі "Мікрохірургія ока" на посаді медсестри;

- у період з 01.03.2007 р. по 28.02.2009 р. в ТзОВ Регіональний центр "Мікрохірургія ока" на посаді медсестри;

- у період з 02.03.2009 р. по 25.08.2017 р. в ПП. УгМО "Ваш зір" на посаді медсестри.

Судом встановлено, що відповідачем до стажу, що дає право виходу на пенсію за вислугу років зараховані наступні періоди:

- період роботи з 06.08.1990 р. по 14.01.1992 р. в Чернівецькій міській клінічній лікарні №1 (1 рік 5 міс. 9 днів);

- період роботи з 15.01.1992 р. по 01.01.1993 р. в Боянівській гімназії (11 міс. 17 днів);

- період роботи з 02.01.1993 р. по 15.02.1999 р. в Новоселицькій райлікарні (6 років 1 міс. 14 днів);

- період роботи з 16.02.1999 р. по 25.01.2000 р. в Боянівській лікарській амбулаторії (11 міс. 10 днів);

- період роботи з 01.02.2000 р. по 30.06.2000 р. в Чернівецькій обласній станції переливання крові (5 місяців);

- період роботи з 01.07.2000 р. по 01.10.2002 р. в Чернівецькій обласній станції переливання крові (2 роки 3 міс. 1день);

- період роботи з 14.10.2002 р. по 28.11.2002 р. в КМУ Міській поліклініці №1 (1 міс. 15 днів);

- період роботи з 29.11.2003 р. по 31.12.2003 р. в Регіональному центрі "Мікрохірургія ока" (1 рік 1 міс. 3 дні);

- період роботи з 01.01.2004 р. по 18.07.2004 р. в ТзОВ Регіональний центр "Мікрохірургія ока" (6 міс. 18 днів);

Тобто, як вбачається із листа №184/Г-11 від 02.03.2018 р. Новоселицького відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, яким позивачці повідомлено про відсутність підстав для призначення пенсії за вислугу років, відповідачем не зараховано до стажу роботи період з 19.07.2004 р. по 23.12.2006 р., в якому позивачка працювала в Регіональному центрі "Мікрохірургія ока" на посаді медсестри; період з 01.03.2007 р. по 28.02.2009 р., в якому позивачка працювала в ТзОВ Регіональний центр "Мікрохірургія ока" на посаді медсестри та період з 02.03.2009 р. по 25.08.2017 р., в якому позивачка працювала в ПП. УгМО "Ваш зір" на посаді медсестри.

Що стосується посилання апелянта на те, що ОСОБА_3 немає права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки немає достатнього страхового стажу працівника закладів і установ охорони здоров'я (не менше 26 років 6 місяців), перелік яких передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2 Примітки до постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909 встановлено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Отже, законодавцем визначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, які передбачені переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Як вбачається з матеріалів справи, професією, спеціальністю позивачки є медсестра, що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_3.

Крім того, на посаді медсестри позивачка працювала в Регіональному центрі "Мікрохірургія ока", в ТзОВ Регіональний центр "Мікрохірургія ока" на посаді медсестри та в ПП. УгМО "Ваш зір" в період з 19.07.2004 р. по 25.08.2017 р.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що робота позивачки на посаді медсестри в Регіональному центрі "Мікрохірургія ока", в ТзОВ Регіональний центр "Мікрохірургія ока" та в ПП. УгМО "Ваш зір" дає право на пенсію за вислугу років, оскільки Регіональний центр "Мікрохірургія ока", ТзОВ Регіональний центр "Мікрохірургія ока" та ПП. УгМО "Ваш зір" є закладами охорони здоров'я.

Відтак, вказане вище твердження апелянта є безпідставним та необґрунтованим.

Стосовно твердження відповідача про те, що ТзОВ регіональний центр "Мікрохірургія ока" та ПП. УгМО "Ваш зір" не відноситься до закладів і установ охорони здоров'я, визначених відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я від 28.10.2002 р. №385"Про затвердження переліків охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я" та наказу Міністерства оборони від 04.07.2001 р. №232 "Про затвердження переліку закладів охорони здоров'я Збройних Сил України і наказу МВС України від 14.06.1995 р.", колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 8 Конституції України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно ч. 1 ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Варто зазначити, що нормативні акти (закони і підзаконні акти) в Україні за їх юридичною силою поділяються на: 1. Конституція, конституційні закони. 2. Закони, якими Верховна Рада України дала згоду на обов'язковість дії на території України міжнародних договорів, ухвалених відповідно до Конституції (ратифікаційні закони). 3. Кодифіковані закони (Кодекси, Основи законодавства). 4. Звичайні (ординарні) закони. 5. Постанови Верховної Ради України. 6. Укази Президента України. 7. Постанови Кабінету Міністрів України. 8. Накази, розпорядження, рішення міністерств та інших центральних органів виконавчої влади. Накази, постанови, розпорядження інших органів державної влади.

Із вказаного вбачається, що постанови Кабінету Міністрів України мають вищу юридичну силу в порівнянні з наказами міністерств та інших центральних органів виконавчої влади.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що для вирішення питання стосовно права позивачки на пенсію за вислугу років, необхідно брати до уваги положення Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909, згідно якого Регіональний центр "Мікрохірургія ока", ТзОВ Регіональний центр "Мікрохірургія ока" та ПП. УгМО "Ваш зір" є закладами охорони здоров'я.

Таким чином, відповідачем безпідставно не враховано до стажу, що дає право виходу на пенсію за вислугу років період роботи позивачки з 19.07.2004 р. по 25.08.2017 р. на посаді медсестри в Регіональному центрі "Мікрохірургія ока", ТзОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" та ПП УгМО "Ваш зір".

Відтак, своїми діями щодо відмови у зарахуванні позивачці до стажу роботи на посаді медсестри в регіональному центрі "Мікрохірургія ока", ТзОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" та ПП УгМО "Ваш зір" період з 19.07.2004 р. по 25.08.2017 р. відповідач порушив соціальні та трудові права останньої, а тому такі дії є протиправними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції стосовно зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву позивачки від 22.09.2017 р. №195 про проведення розрахунку страхового стажу та визначення права на пенсію відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за вислугу років.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей

З огляду на вимоги Конвенції та практику Європейського суду з прав людини ("Спорронг та Льонрот проти Швеції") до правовідносин щодо отримання пенсії слід застосовувати засади юридичної визначеності, зокрема в частині права особи на розумні очікування "мирного володіння майном".

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 березня 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Совгира Д. І. Боровицький О. А.