Справа № 160/8446/18
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 160/8446/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕШ ГРУП»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року (головуючий суддя: Рябчук О.С) по адміністративній справі № 160/8446/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕШ ГРУП» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕШ ГРУП» (далі - ТОВ «НЕШ ГРУП») 09.11.2018 року звернулося до суду з позовом до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 29.11.2018 року просить визнати протиправним та скасувати винесене відповідачем 08.08.2018 року податкове повідомлення - рішення №, яким йому визначено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості за 2017 рік за основним платежем в розмірі 45 000,66грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 11 250,18 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована безпідставними висновками суду першої інстанції щодо правомірності винесеного відповідачем податкового повідомлення - рішення № від 08.08.2018 року.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що ТОВ «НЕШ ГРУП» має у власності об'єкти нежитлової нерухомості, розташовані у м. Дніпро за адресами: пр. Богдана Хмельницького, буд.205; пр. Б. Хмельницького, буд. 169; вул. Байкальська, буд. 6м/1, прим. 22; пр. Б. Хмельницького, буд. 169.

08.08.2018 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі висновків акту камеральної перевірки №36753/04-36-12-25/37070068 від 13.07.2018 року винесено податкове повідомлення - рішення №, яким ТОВ «НЕШ ГРУП» визначено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості за 2017 рік за основним платежем в розмірі 45 000,66грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 11 250,18 грн., яке оскаржено позивачем в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарги податкове повідомлення - рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, після чого позивач звернувся до суду з позовними вимогами щодо визнання протиправним та скасування зазначеного податкового повідомлення - рішення.

Законом України «Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 року, який набув чинності з 01.01.2015 року ст. 266 ПК України викладено у новій редакції, якою передбачено сплату податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки.

Підпунктом 12.3.5 п. 12.3 ст. 12, пп. 266.1.1 п. 266.1, пп. 266.2.1, пп. 266.3.2. п. 266.3, п. 266.5.1. п. 266.5, пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин. визначено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

01.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 року №1791-VIII, відповідно до п. 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого встановлено, що з 01.01.2017 року до прийняття відповідним органом місцевого самоврядування рішення про встановлення ставок місцевих податків і зборів на 2017 рік відповідно до цього Закону, встановлені таким органом місцевого самоврядування ставки єдиного податку для платників першої групи, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та збору за місця для паркування транспортних засобів застосовуються з коефіцієнтом 0,5.

01.03.2017 року набрало чинності рішення Дніпровської міської ради №12/18 від 15.02.2017 року, яким внесено зміни до рішення Дніпропетровської міської ради №5/6 від 27.12.2010 року «Про місцеві податки та збори на території міста» та Додатком 1 рішення визначено у 2017 році ставку податку для об'єктів нежитлової нерухомості, які розташовані за межами центральної частини міста, що перебувають у власності юридичних осіб встановити у розмірі 0,5 % від розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року за 1 кв. м бази оподаткування.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що у 2017 році розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі з 1 січня становить 3 200 грн.

Підпунктом 12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Водночас ч. 4 п. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 року №1791-VIII встановлено, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України.

Тобто, починаючи з березня по грудень 2017 року ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке розташоване за межами центральної частини міста та перебуває у власності юридичних осіб, становить 16 грн. за 1кв.м бази оподаткування (3 200 х 0,5 %).

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що відповідно до поданої декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік , позивачем застосовано ставку податку за IV квартали у розмірі 8 грн. за 1кв.м бази оподаткування.

В силу викладеного є вірними висновки суду першої інстанції про правомірність здійснення відповідачем донарахування позивачу податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за період з березня по грудень 2017 року, виходячи з розрахунку 16 грн. за 1 кв. метр бази оподаткування відповідно до винесеного податкового повідомлення - рішення № від 08.08.2018 року.

Враховуючи правову позицію Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, викладену в постановах від 26.06.2018 року по справі №826/778/17 (К/9901/47239/18), від 21.06.2018 року по справі №813/448/17 (К/9901/ 40417/18), суд першої інстанції правомірно визнав наявність повноважень у контролюючого органу здійснювати перевірку податкових декларацій щодо повноти нарахування та сплати податків, а також застосування ставок податків у межах камеральної перевірки.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та винесено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕШ ГРУП» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року по адміністративній справі № 160/8446/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 28 лютого 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 28 лютого 2019 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай