Справа № 263/13682/18
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 лютого 2019 року справа №263/13682/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Суддя Першого апеляційного адміністративного суду Геращенко І.В., розглянув апеляційну скаргу Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 січня 2019 року у справі № 263/13682/18 за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла справа з апеляційною скаргою Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 січня 2019 року.

Статтею 286 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За приписами ч.1 ст.272 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що 15.01.2019 року судом першої інстанції ухвалено рішення про задоволення позовних вимог. Строк подачі апеляційної скарги визначено протягом десяти днів безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Копію оскарженого рішення апелянтом отримано 01.02.2019 року.

15.02.2019 року відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення суду від 15.01.2019 року, тобто з порушенням строку, встановленого ст. 286 КАС України.

В апеляційній скарзі відповідач просив визнати поважним пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на те що апеляційна скарга на оскаржуване рішення подається через суд першої інстанції. Вказане рішення апелянтом отримано 04.02.2019 року, а тому на підставі ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Проте, суд не приймає вказані доводи скаржника виходячи з наступного.

Частиною 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) регламентовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в ухвалі від 24 липня 2018 року в справі № 211/797/18, норми ст. 286 КАС України є спеціальними по відношенню до ст. 295 КАС України, а відтак строк на апеляційне оскарження судового рішення становить десять днів з моменту його проголошення, а не з дня вручення повного рішення суду.

Тобто, відсутність учасника справи в судовому засіданні та отримання копії оскаржуваного рішення після спливу строку на його апеляційне оскарження не є поважною підставою для поновлення такого строку.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п'ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Окрім того, суд зазначає, що апеляційну скаргу подано та підписано представником відповідача - головним спеціалістом-юрисконсультом відповідальним секретарем відділу з роботи з адміністративними правопорушеннями юридичного департаменту Маріупольської міської ради, тобто особою, юридично обізнаною, яка повинна знати та дотримуватися строків оскарження, встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник органу, який, в свою чергу, є суб'єктом владних повноважень, зобов'язаний належним чином виконувати свої посадові обов'язки.

Суддя-доповідач звертає увагу на те, що неналежне виконання представником суб'єкта владних повноважень своїх обов'язків щодо своєчасного оскарження судових рішень не є підставою для визнання поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду, на які посилається представник відповідача у своєму клопотанні, суддя-доповідач дійшов висновку про визнання зазначених причин неповажними.

За приписами ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме, необхідно надати заяву про поновлення строку з обґрунтуванням інших причин поважності його пропущення.

Керуючись статтями 169, 272, 287, 295, 296, 298, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суддя,-

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску Адміністративною комісією Виконавчого комітету Маріупольської міської ради строку на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 січня 2019 року у справі № 263/13682/18.

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 січня 2019 року у справі № 263/13682/18 - залишити без руху.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом направлення заяви про поновлення строку з обґрунтуванням інших причин поважності його пропущення.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Роз'яснити, що в разі невиконанні вимог даної ухвали щодо надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з наданням відповідних доказів щодо поважності причин пропуску строку, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, що позбавляє апелянта права повторного звернення до апеляційного суду з цього питання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст.ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Геращенко