Справа № 640/18153/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 лютого 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Парінов А.Б. розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лічевецького І.О. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Касаційного адміністративного суду про визнання незаконними ухвал, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Касаційного адміністративного суду про визнання неправомірним рішення Касаційного адміністративного суду/Верховного Суду від 11 жовтня 2018 року у справі № 2040/6082/18.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Касаційного адміністративного суду про визнання незаконними ухвал - відмовлено. Разом з цим, позивачу роз'яснено, що його вимоги не належать до юрисдикції судів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 лютого 2019 року для розгляду справи визначено склад колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Лічевецький І.О., судді Мельничук В.П., Земляна Г.В.

До суду апеляційної інстанції 25 лютого 2019 року надійшло клопотання ОСОБА_1 про відвід судді Лічевецького І.О.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року вказане клопотання позивача визнано необґрунтованим. Передано справу № 640/18153/18 для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 статті 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

За правилами ч.4 статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

26 лютого 2019 року в порядку, встановленому статтею 31 КАС України, Парінова А.Б. визначено суддею для вирішення питання про відвід.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання апелянта ОСОБА_1 про відвід судді Лічевецькому І.О., вважаю його необґрунтованим, з наступних підстав.

У відповідності до ч.8 статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною 11 вказаної статті визначено, що питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Заявлене апелянтом клопотання мотивоване тим, що за участю головуючого судді Лічевецького І.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року в адміністративній справі № 826/17336/18 за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду про визнання протиправним та скасування рішення, було постановлено судове рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року - без змін. Отже, постановлення незаконного, на думку заявника, судового рішення викликає сумнів у неупередженності та об'єктивності судді Лічевецького І.О., що відповідно до п. 4 частини 1 ст. 36 КАС України є підставою для відводу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Разом з цим, згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Аналіз вищезазначених процесуальних норм дозволяє дійти висновку, що у даному випадку підставою для відводу не обов'язково має бути доведений факт необ'єктивності чи заінтересованості судді. Згідно з цією нормою, унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду обґрунтованого певними об'єктивними обставинами сумніву щодо його неупередженості.

Частиною 4 вказаної норми визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: - забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; - судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

У рішенні "Газета-Центр проти України" від 15 липня 2010 року Європейський суд з прав людини, встановлюючи порушення принципу безсторонності, зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, "правосуддя має не тільки чинитись, також має бути видно, що воно чиниться".

Також, щодо об'єктивної неупередженості зазначено у справі "Фей проти Австрії". Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до пункту 2 рішення Ради суддів України №46 від 07 вересня 2017 року, наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні закону.

Таким чином, прийняття Шостим апеляційним адміністративним судом за участю головуючого-судді Лічевецького І.О., постанови про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року без змін у справі № 826/17336/18, не свідчить про упередженість вказаного судді.

Відтак, вважаю, що зазначені вище доводи клопотання про відвід є лише припущенням апелянта щодо упередженості судді, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами. Крім того, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішенням або окремою думкою судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Лічевецького І.О. в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Таким чином, наведені апелянтом підстави для відводу судді Лічевецькому І.О. не передбачені статями 36, 37 КАС України, не підтверджені жодним чином, а відтак заявлений відвід є необґрунтованим.

З огляду на викладене заявлений відвід є таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 241, 242, 243, 325, 328 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відвід судді Лічевецького І.О. у справі № 640/18153/18 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя А.Б. Парінов