Справа № 640/3137/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 лютого 2019 року м. Київ № 640/3137/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Донецькій області
про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення ,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська пл. 8, код ЄДР: 39292197), Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114, код ЄДР: 39406028), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати вимогу ГУ ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 22.11.2018 № Ф-103791-43 у розмірі 13707,54 грн. та рішення ДФС України від 01.02.2019 № 5307/6/99-99-11-05-02-25 про результати розгляду скарги.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В порушення п. 7 ч. 5 ст. 160 КАС України у матеріалах позову відсутні: відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Також згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З прохальної частини позовної заяви видно, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру (про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), оскільки змінює майновий стан заявника, змінює базу нарахувань та вимогу немайнового характеру (про визнання протиправним та скасування рішення ДФС України).

Так, до позовної заяви позивачем надано клопотання про відстрочення позивачу сплати судового збору. Вказане клопотання мотивоване тяжким майновим становищем, на підтвердження чого надає відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Вирішуючи по суті вказане клопотання, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Водночас, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, проаналізувавши вказані норми, суд зазначає, що умови для відстрочення сплати судового збору визначені ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Як на підтвердження незадовільного майнового стану та відстрочення сплати судового збору, позивачем надано відомості Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 19.12.2018 № 85952/Б/26-15-50-14-11.

Так зі змісту вказаних відомостей видно, що дані вказані за третій та четвертий квартали 2017 року, а також за перший та другий квартали 2018 року. Натомість вказані відомості не містять даних щодо третього та четвертого кварталів 2018 року.

Тобто, надані відомості не містять повної достовірної інформації про суми виплачених доходів та утриманих податків за попередній 2018 рік, як того вимагає стаття 8 Закону України «Про судовий збір».

Більш того, суд звертає увагу позивача на те, що надані позивачем відомості сформовані 19.12.2018, натомість до суду позивач звернулась 21.02.2019.

З огляду на викладене належним доказом на підтвердження відстрочення сплати судового збору, є, зокрема, довідка з органів державної фіскальної служби про отримані доходи за попередній рік (в даному випадку за І-IV квартали 2018 року), які можуть бути отримані через електронний сервіс.

Відтак проаналізувавши матеріали позовної заяви суд зазначає, що останні не містять жодних належних доказів, які б надали суду можливість пересвідчитись, що позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, що перешкоджає вирішенню питання щодо відстрочення позивачу сплату судового збору.

Разом з тим, як вже було зазначено судом позивачем заявлено вимогу майнового характеру (про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), оскільки змінює майновий стан заявника, змінює базу нарахувань та вимогу немайнового характеру (про визнання протиправним та скасування рішення ДФС України).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01.01.2019 - 1921,00 грн.

З огляду на викладене позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 768,40 грн. (1% від 13 707,54 грн. але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та за вимогу немайнового характеру 768,40 грн. (0,4% прожиткового мінімуму для працездатних осіб), що разом складає 1536,80 грн. або надати докази, які підтверджують підстави для відстрочення позивачу сплати судового збору (довідка про доходи за 2018 рік).

Твердження позивача про те, що рішення ДФС України від 01.02.2019 № 5307/6/99-99-11-05-02-25 про результати розгляду скарги є похідним від вимоги від 22.11.2018 № Ф-103791-43 є помилковим, оскільки, по-перше, вказані рішення прийнятті різними суб'єктами владних повноважень, по-друге, позивач в порядку адміністративного оскарження зверталась до ДФС України зі скаргою на вимогу від 22.11.2018 № Ф-103791-43, за результатами розгляду якої і прийнято рішення ДФС України від 01.02.2019 № 5307/6/99-99-11-05-02-25 про результати розгляду скарги.

Наведене вище свідчить про недотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду (вул. Болбочана Петра, 8, корп. 1, блок А, м. Київ, 01601) протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху:

1) заяви із зазначенням відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

2) оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1536,80 грн. або надати докази, які підтверджують підстави для відстрочення позивачу сплати судового збору (довідку про доходи за 2018 рік).

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Відповідно до положень ст. 169 та ч. 1 ст. 294 КАС України ухвала про залишення позову без руху не оскаржується.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.А. Кармазін