Справа № 240/309/19
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Житомир справа № 240/309/19

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Черноліхова С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, викладену у листі № К-583 від 28.11.2018 щодо відмови ОСОБА_2 у зарахуванні до стажу при нарахуванні пенсії за віком періоду роботи з урахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, за період з 26.09.1982 по 01.01.1991;

- зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати період роботи ОСОБА_2 в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі з 26.09.1982 по 01.01.1991 на пільгових умовах з коефіцієнтом 1,5 при нарахуванні пенсії за віком.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач неправомірно відмовив йому у зарахуванні стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях в пільговому обчисленні, оскільки такий стаж його роботи має бути врахований на підставі Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №1058-ІV). Вказує, що записами у трудовій книжці підтверджується пільговий стаж, тому вимоги Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про його підтвердження строковими трудовими договорами є необгрунтованим.

Ухвалою судді від 28.01.2019 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

14.02.2019 до суду від Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву (а.с.30-33), в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що зарахування стажу за період роботи на Крайній Півночі у пільговому обчисленні провадиться у разі наявності строкового договору або іншого документу, виданого з посиланням на те, що особа укладала строкові трудові договори. Оскільки позивачем не була надано таких документів, підстав для зарахування стажу в пільговому обчисленні немає.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності.

Встановивши, що під час нарахування пенсії відповідачем не зараховано період роботи в районах Крайньої Півночі з 1986 року по 1999 року, ОСОБА_2 19.11.2018 звернувся до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про причини не зарахування (а.с.17).

Листом Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 28.11.2018 № К-583 позивача повідомлено про відсутність підстав для зарахування стажу в пільговому обчисленні. Відмова обгрунтована тим, що за змістом п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" стаж роботи в районах Крайньої Півночі обчислюється в пільговому розмірі тільки за умови укладання строкового трудового договору на термін не менше 3-х років. Оскільки ОСОБА_2 не надано строкових трудових договорів або інших документів, виданих з посиланням на укладення строкових трудових договорів, а записи в трудовій книжці зроблено без посилання на нормативно-правові акти, тому стаж роботи позивача в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні зарахуванню не пілягає (а.с.18-20).

Не погоджуючись з отриманою відмовою, позивач оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Як видно з трудової книжки позивача (а.с.12-16), архівної довідки ОАО "Нижневартовскнефтегаз" від 03.09.2012 № 05-5811 (а.с.21), ОСОБА_2 в період з 26.09.1982 по 24.07.1990 на різних посадах працював в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, а саме: в м.Ніжнєвартовську, Тюменської обл., Ханти-Мансійського автономного округу.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 (із змінами, внесеними постановою Ради Міністрів СРСР від 03.01.1983 № 12).

Спору, що місцевість, де працював позивач, прирівнювалась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.

З огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №352/1612/15а.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» з урахуванням ч.1 ст.3 Указу Президіуму Верховної Ради СССР "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 26.09.1967 передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах на строк 3 роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати наступні додаткові пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власною ініціативою і які уклали строковий трудовий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до пункту 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10 лютого 1960 р. № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Згідно із частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Оскільки факт роботи позивача в місцевості, яка прирівнюється до районів Крайньої Півночі у період з з 26.09.1982 по 01.01.1991 підтверджується даними трудової книжки НОМЕР_2 та довідкою від 03.09.2012 № 05-5811, тому є достатні підстави для зарахування ОСОБА_2 до пільгового трудового стажу вказаного періоду роботи з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік і 6 місяців.

Водночас, у задоволенні позову в частині зарахування вказаного стажу при нарахуванні пенсії за віком слід відмовити з огляду на наступне.

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_2 вказує, що він не звертався за призначенням пенсії за віком, але у разі задоволення його позовних вимог таке право буде ним набуте. На момент розгляду цієї справи позивач отримує пенсію по інвалідності.

Суд зазначає, що оскільки ОСОБА_2 ще не звертався до відповідача за призначенням пенсії за віком, відповідно відсутня протиправність відмови Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо врахування пільгового трудового (страхового) стажу при призначенні/нарахуванні йому пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що "Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист..."

Таким чином, діяльність адміністративної юрисдикції спрямована на захист особи від вже порушених прав суб'єктом владних повноважень, тобто факт порушення яких на момент звернення до суду вже відбувся, а не тих, які можуть бути порушені в майбутньому.

Відтак вимога позивача про зобов'язання пенсійного органу врахувати період його роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні при нарахуванні пенсії за віком, за призначенням якої ОСОБА_2 ще не звертався, заявлена на майбутнє, є передчасною і не може бути вирішена судом.

При цьому слід звернути увагу позивача на те, що у відповідності до ст.14 КАС України наявність судового рішення про зарахування пільгового трудового стажу ОСОБА_2 після набрання таким рішенням законної сили, є обов'язковим до виконання всіма органами державної влади, їх посадовими та службовими особами на всій території України, в тому числі і під час вирішення питання про призначення пенсії за віком у випадку такого звернення позивача до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області належними та допустимими доказами не довело правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи в місцевості, яка прирівнюється до районів Крайньої Півночі, відтак позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Перемоги, 55, м.Житомир, 10000, ) задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, оформлену листом № К-583 від 28.11.2018, щодо зарахування ОСОБА_2 в пільговому обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі у період з 26.09.1982 по 01.01.1991.

Зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_2 у пільговому обчисленні трудовий стаж в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі за період з 26.09.1982 по 01.01.1991 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців (коефіцієнт 1,5).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов