Справа № 0340/1394/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/2923/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Багрія В. М., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 0340/1394/18 за адміністративним позовом Фермерського господарство "Ай-Ев" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

суддя в 1-й інстанції - Сорока Ю. Ю.,

час ухвалення рішення - 20.09.2018 року,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - 25.09.2018 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ФГ "Ай-Ев" звернулося в суд з позовом до відповідача - Головного управління ДФС України у Волинській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14 березня 2018 року, яким позивачу за порушення строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності визначено суму штрафних санкцій або пені в сумі 72974,30 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області № від 14 березня 2018 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що однією з обов'язкових умов зарахування коштів в іноземній валюті на рахунки банку є заповнення графи "Призначення платежу", яке визначається виключно платником і не може змінюватись в односторонньому порядку одержувачем коштів. Таким чином, лист Фермерського господарства "Ай-Ев" від 18 липня 2017 року №11/04-17 до ПАТ КБ "Приватбанк" не може бути підставою для зарахування коштів в іноземній валюті за іншим контрактом та з іншими контрагентами, про що зазначено у виписках з банку, які додані до матеріалів справи та у зв'язку з чим ПАТ «ПриватБанк» листом №Г-31.0.0.0/1-3105 від 06 листопада 2017 року повідомив ГУ ДФС у Волинській області про порушення ФГ "Ай-Ев" термінів розрахунків в іноземній валюті по контракту №11/04-17 від 11 квітня 2017 року. Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте правомірно. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача також подав доповнення до апеляційної скарги, в якому вказав, що на зарахування оплати від ООО «MEAT PRODUCTS» в сумі 7425 доларів США в рахунок оплати по контракту № 11/04-17 від 11 квітня 2017 року з контрагентом «VISMASTER LTD» по митній декларації від 18 квітня 2017 року не вистачає коштів, а в матеріалах справи відсутні будь-які листи ООО «MEAT PRODUCTS» з проханням про зарахування оплати в сумі 7425 доларів США в рахунок оплати по контракту №11/04-17 від 11 квітня 2017 року з контрагентом «VISMASTER LTD» по митній декларації від 18 квітня 2017 року.

Представник позивача своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача (апелянта) - Ярошик Т.В. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача - Худієв А.І. у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, крім того, просить врахувати ту обставину, що грошові кошти в іноземній валюті по контрактах повернуто стороною згідно з умовами контракту, умови контракту та додаткової угоди виконуються. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 09 по 15 лютого 2018 року Головне управління Державної фіскальної служби у Волинській області провело документальну позапланову виїзну перевірку ФГ "Ай-Ев" з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійснені зовнішньоекономічних операцій на підставі листа ПАТ КБ "Приватбанк" №31.0.0.0/1-3105 від 06 листопада 2017 року по контракту №11/04-17 від 11 квітня 2017 року за період з 11 квітня 2017 року по 15 лютого 2018 року, якою встановлено порушення позивачем ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", а саме: валютні кошти в сумі 7425 доларів США з граничним терміном надходження до 15 жовтня 2017 року, на рахунок ФГ "Ай-Ев" не надійшли.

За результатами перевірки складено Акт №2786/14-02/39685433 від 22 лютого 2018 року.

14 березня 2018 року на підставі вказаного акта Головне управління Державної фіскальної служби у Волинській області прийняло податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу за порушення строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності визначено суму штрафних санкцій або пені в сумі 72974,30 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що кошти за поставлений на адресу фірми "Vismastir LTD" згідно з митною декларацією від 18 квітня 2017 року №8707 товар, з граничним терміном надходження до 15 жовтня 2017 року, перераховані ТОВ "Meat Products" на валютний рахунок ФГ "Ай-Ев" в повному розмірі та у визначений ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" строк, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте протиправно та підлягає скасуванню.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, законними та обґрунтованими, виходячи з наступного.

Порядок та механізм розрахунків при здійсненні суб'єктами експортно-імпортних операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності визначені Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Відповідно до ст.1 цього Закону виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Згідно з ч.1,6 ст.4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки контролюючого органу про порушення позивачем порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті, ґрунтуються на тому, що валютні кошти в сумі 7425 доларів США по взаємовідносинах з фірмою "Vismastir LTD" згідно з контракту №11/04-17 від 11 квітня 2017 року з граничним терміном надходження до 15 жовтня 2017 року, не надійшли на рахунок ФГ "Ай-Ев".

З матеріалів справи вбачається, що ФГ "Ай-Ев" та фірма "Vismastir LTD" уклали договір №11/04-17 від 11 квітня 2017 року на поставку великої рогатої худоби, на загальну суму 500 000, 00 дол. США.

Згідно з п.4.1 та 4.3 договору розрахунок проводиться шляхом 100% передоплати за партію великої рогатої худоби вказану в специфікації. Оплата за цим договором може проводитися третіми особами.

На виконання умов вказаного договору ФГ "Ай-Ев" у період з 11 квітня 2017 року по 15 лютого 2018 року поставило на адресу фірми "Vismastir LTD" велику рогату худобу для забою на загальну суму 7425,00 дол. США, що підтверджується митною декларацією від 18 квітня 2017 №8707.

03 травня 2017 року ТОВ "Meat Products" на користь ФГ "Ай-Ев" здійснило проплату в розмірі 17892 доларів США, що підтверджується звітом про дебетові і кредитові операції по рахунку 0828 за період з 01 травня по 31 травня 2017 року.

Додатковою угодою до договору №11/04-17 від 11 квітня 2017 року внесено зміни до п.4.3 розділу 4 вказаного договору та викладено його в наступній редакції: "Оплата за товар може бути проведена третіми особами - ТОВ "Meat Products", AZ1102, Азербайджан, м. Баку, Насимінсський район, вул. Гусейн Сеїдзаде, 11/17".

18 липня 2017 позивач звернувся до керуючого ПАТ КБ "Приватбанк" з листом, в якому просив зарахувати в рахунок оплати по договору №11/04-17 від 11 квітня 2017 року проплату в сумі 7425 доларів США, яка надійшла від ТОВ "Meat Products" на валютний рахунок ФГ "Ай-Ев" у банку 03 травня 2017 року.

Таким чином, кошти за поставлений на адресу фірми "Vismastir LTD" згідно з митної декларації від 18 квітня 2017 року №8707 товар з граничним терміном надходження до 15 жовтня 2017 року перераховані ТОВ "Meat Products" на валютний рахунок ФГ "Ай-Ев" 03 травня 2017 року.

Разом з тим, контролюючий орган покликається на те, що кошти не були зараховані на валютний рахунок позивача через відсутність заповненої графи "Призначення платежу".

Відповідно до п.4.1 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затверджене постановою Правління НБУ від 28 липня 2008 року №216, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2008 року за №910/15601 уповноважений банк зараховує кошти в іноземній валюті на рахунки банку та бенефіціарів на підставі отриманих повідомлень, у яких обов'язково зазначені, зокрема для бенефіціарів - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - найменування або прізвище та ім'я, номер рахунку бенефіціара і призначення платежу.

Згідно з п.4.2 Положення уповноважений банк бенефіціара зараховує кошти в іноземній валюті на рахунок кредитових сум до з'ясування, якщо в отриманому ним повідомленні не зазначені найменування або прізвище та ім'я, та/або номер рахунку (для юридичної особи або підприємця) або прізвище та/або ім'я, та/або номер рахунку (для фізичної особи, якій відкрито рахунок в уповноваженому банку), або прізвище та/або ім'я, та/або номер паспорта або документа, що його замінює (для фізичної особи, якій не відкрито рахунок в уповноваженому банку). Уповноважений банк зараховує кошти в іноземній валюті на рахунок бенефіціара після з'ясування ним відсутніх/неточних реквізитів у повідомленні в порядку та в строки, визначені внутрішніми положеннями уповноваженого банку. У разі неможливості встановлення бенефіціара уповноважений банк повертає ці кошти платникові.

П.4.3 Положення передбачає, що уповноважений банк бенефіціара в разі отримання повідомлення про переказ коштів в іноземній валюті на користь юридичної особи або підприємця, у якому не заповнено графу "Призначення платежу" (немає посилання на договір або документ, на виконання якого від нерезидента-платника надійшли кошти в іноземній валюті) або в ній зазначена помилкова інформація, звертається до банку, що обслуговує платника, та/або до бенефіціара для з'ясування цього реквізиту в порядку, визначеному нормативно-правовими актами Національного банку.

З системного аналізу наведених правових норм можна дійти висновку про те, що у випадку допущення неточностей при оформленні клієнтами доручень на переказ коштів в іноземній валюті, уповноважений банк бенефіціара звертається до банку, що обслуговує платника, та/або до бенефіціара для з'ясування цього реквізиту.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано доказів того, що ПАТ КБ "Приватбанк" на виконання вищевказаних вимог Положення №216, відмовило у зарахуванні коштів перерахованих ТОВ "Meat Products" на валютний рахунок ФГ "Ай-Ев" чи зверталося до них для уточнення реквізитів платежу, а відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, вказаний факт не заперечувався представником відповідача і під час апеляційного перегляду цієї адміністративної справи.

Таким чином, відсутні підстави заперечувати, що проплата в сумі 7425 доларів США, яка надійшла від ТОВ "Meat Products" на валютний рахунок ФГ "Ай-Ев" 03 травня 2017 року зарахована банком у рахунок оплати по договору №11/04-17 від 11 квітня 2017 року.

П.2 постанови Правління НБУ № 410 від 13 грудня 2016 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» встановлено вимогу щодо обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України надходжень в іноземній валюті із-за кордону на користь юридичних осіб, які не є уповноваженими банками, фізичних осіб-підприємців, іноземних представництв (крім офіційних представництв), на рахунки, відкриті в уповноважених банках для ведення спільної діяльності без створення юридичної особи, а також надходжень в іноземній валюті на рахунки резидентів, відкриті за межами України на підставі індивідуальних ліцензій Національного банку України.

Надходження в іноземній валюті, зазначені в абз.1 цього пункту, підлягають обов'язковому продажу на міжбанківському валютному ринку України, у тому числі безпосередньо Національному банку України, у розмірі 50 відсотків. Решта надходжень в іноземній валюті залишається в розпорядженні резидентів та нерезидентів і використовується ними відповідно до правил валютного регулювання.

Представник позивача на підтвердження відсутності факту порушення ФГ "Ай-Ев" термінів розрахунків у сфері ЗЕД надав звіт про дебетові і кредитові операції по рахунку 0828 за період з 01 травня по 31 травня 2017 року, з якого вбачається, що ТОВ «Meat Produсts» було здійснено переказ коштів у сумах, які вказані ФГ «Ай-Ев» у листі № 10 від 18 липня 2017 року, при цьому, банком було проведено операцію по списанню коштів для обов'язкового продажу у сумі 8946,00 доларів США.

Колегія суддів звертає увагу на те, у вказаному звіті міститься інформація про дату проводки, суми, валюту, призначення платежу, код ЄДРПОУ контрагента, його найменування, рахунок, МФО, а також інформація про списання коштів для обов'язкового продажу.

Таким чином, враховуючи відсутність факту повернення банком коштів платникові, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не допустив порушень вимог ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», оскільки кошти у розмірі 7425 доларів США були своєчасно та у належний спосіб зараховані на рахунок ФГ «Ай-Ев».

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на те, що загальної суми повернутих коштів ТОВ "Meat Products" в іноземній валюті по контрактах позивача недостатньо для зарахування коштів перерахованих 03 травня 2017 року третьою особою ТОВ «Meat Products» по контракту №11/04-17 від 11 квітня 2017 року, незважаючи на те, що позивач повідомив Банк про перерахування коштів в іноземній валюті у такий спосіб, оскільки такі спростовуються долученими позивачем у ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції виписками з банку по зарахуванню коштів в іноземній валюті по контрактах позивача, де спірна сума включається в загальну суму перерахованих коштів в іноземній валюті.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, оскільки відсутні підстави заперечувати факт перерахування ТОВ "Meat Products" коштів за поставлений позивачем на адресу фірми "Vismastir LTD" згідно з митною декларацією від 18 квітня 2017 року №8707 товар за контрактом від 11 квітня 2017 року №11/04-17, з граничним терміном надходження до 15 жовтня 2017 року, на валютний рахунок ФГ "Ай-Ев" в повному розмірі та у визначений ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" строк, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте неправомірно та підлягає скасуванню

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 0340/1394/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає за винятками, визначеними п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
судді В. М. Багрій
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 01 березня 2019 року.