Справа № 821/1464/17
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2019 року

Київ

справа №821/1464/17

адміністративне провадження №К/9901/35889/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2018 (судді Вербицька Н.В., Джабурія О.В., Кравченко К.В.)

у справі № 821/1464/17

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_2.) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.06.2017 № 002281405.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.11.2017, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2018, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2018 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, позивач зазначає, що перевірка проводилась без завчасного повідомлення суб'єкта господарювання про проведення перевірки та за відсутності позивача, направлення на проведення перевірки та акт, складений за її результатами ОСОБА_2 не надавались, про факт проведення перевірки дізнався лише після отримання 06.07.2017 податкового повідомлення-рішення. Крім того, позивач заявляє про те, що рішення про застосування штрафних санкцій прийняте без його участі. Крім того, відповідачем порушено десятиденний строк проведення перевірки, адже наказ про її проведення винесено 31.05.2017, проте перевірка почалась 19.06.2017.

Відповідач в письмових запереченнях проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає оскаржуване судове рішення законним, обґрунтованим, а тому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Крім того Головним управлінням Державної фіскальної служби у Херсонській області заявлено клопотання про заміну відповідача у справі правонаступником - на Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Розглянувши подане клопотання відповідача, суд приходить до висновку щодо його задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач здійснює свою діяльність в кафе «Аіст», за адресою вул. Щорса,1-А, с. Пролетарій, Верхньорогачицький район Херсонської області.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснювалась відповідно до ліцензії № 6-21-05-64-19408, терміном дії з 28.10.2016 року по 28.10.2017 року.

19.06.2017 посадовими особами відповідача, згідно з направленнями № 538 та № 539 від 19.06.2017, здійснено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів на території України.

За результатами перевірки складено акт № 0186/21/22/РРО/НОМЕР_1 від 19.06.2017, в якому зафіксовані порушення позивачем постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» № 957 від 30.10.2008, а саме реалізація алкогольних напоїв за цінами нижчими ніж мінімально встановлені роздрібні ціни на окремі види алкогольних напоїв.

27.06.2017 ГУ ДФС у Херсонській області прийнято податкове повідомлення - рішення № 002281405 про застосування фінансових санкцій та стягнення з ФОП ОСОБА_2 штрафу у розмірі 10 000 грн. на підставі статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

13 липня 2017 року позивач оскаржив повідомлення - рішення в адміністративному порядку до ДФС України, однак рішенням від 23.08.2017 № 11061/с/99-59-11-03-01-25 його скарга залишена без задоволення, а податкове повідомлення - рішення без змін.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій, з висновками яких погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції, виходили з такого.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, регулюються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95 ВР від 19.12.1995(далі - Закон № 481).

Згідно статті 18 Закону № 481 Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

У відповідності до статті 17 Закону № 481 за порушення положень Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно частини 2 цієї ж статті до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої в розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000,00 гривень.

Касаційна скарга не містить доводів, якими б позивач спростовував факт вчинення ним порушення, за яке до нього було застосовано штрафні санкції оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що позивач посилається на порушення податковим органом проведення перевірки суб'єкта господарювання-позивача та порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення контролюючого органу.

Щодо вказаних доводів колегія суддів зазначає наступне.

За приписами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки (пункт 81.1 статті 81 Податкового кодексу України).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що перед початком фактичної перевірки працівниками відповідача пред'явлено наказ на проведення перевірки, направлення на проведення перевірки, службові посвідчення та копію витягу з АІС «Податковий блок» особі, яка здійснювала розрахункові операції у кафе позивача, а саме ОСОБА_3, що підтверджується його підписами.

Доводи позивача щодо того, що його не було повідомлено про дату та час проведення перевірки спростовуються положеннями пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України за якими фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Щодо доводів касаційної скарги, що позивач не був обізнаний про час та місце розгляду питання про застосування фінансових санкцій, колегія суддів зазначає таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що акт перевірки підписано ОСОБА_3, що свідчить про те, що він ознайомлений з актом перевірки, не має заперечень до акта та отримав один його примірник.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 р. № 790 затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Порядок).

Згідно вказаного Порядку питання про застосування фінансових санкцій може розглядатися за участю представника суб'єкта господарювання на його вимогу або на вимогу органу, що прийняв рішення про застосування санкцій.

Судами попередніх інстанцій не встановлено, що позивачем заявлялася вимога щодо розгляду питання про застосування фінансових санкцій за його участю, що спростовує доводи позивача про порушення податковим органом порядку прийняття рішення про застосування фінансових санкцій.

Щодо посилання позивача на пункт 4 наказу про проведення перевірки від 31.05.2017 № 452, за яким тривалість фактичної перевірки не повинна перевищувати 10 діб, з правом продовження на строк до 5 діб, в той час як відповідачем порушено десятиденний строк проведення перевірки, адже наказ про її проведення винесено 31.05.2017, проте перевірка почалась 19.06.2017, колегія суддів зазначає наступне.

Положення вказаного наказу щодо періоду протягом якого може бути проведена перевірка не пов'язують факт початку такої перевірки з датою прийняття наказу, а лише визначають часовий проміжок протягом якого така перевірка буде проводитися.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами порушені норми матеріального права.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що позивачем оскаржується лише рішення суду апеляційної інстанції. Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишено без змін, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без змін рішень судів першої та апеляційної інстанції.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17.11.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2018 у справі № 821/1464/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко