Справа № 750/11977/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Требух Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Справа № 750/11977/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 листопада 2018 року у справі

за позовом ОСОБА_2

до Городнянського районного відділу

Державної виконавчої служби

Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області

про визнання бездіяльності протиправною

та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Городнянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Городнянського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Москової Д.Ф. щодо ненадіслання позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.03.2018 р. № 56040950 рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

- скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.03.2018 р. № 56040950.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 листопада 2018 року справу передано за підсудністю до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що предметом спору у цій справі є бездіяльність та постанова державного виконавця у межах виконавчого провадження, яке відкрито на підставі виконавчого листа, виданого саме Деснянським районним судом м. Чернігова.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про підсудність даної справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 р. відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін, зазначаючи, що скарга, на його думку, є безпідставною.

У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, не з'явилися.

Судова колегія вважає, що в даному випадку наявні правові підстави передбачені КАС України для розгляду апеляційної скарги під час відсутності осіб, які не з'явилися, в порядку ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

Судова колегія встановила, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа повинна розглядатися окружним адміністративним судом, а не місцевим загальним, оскільки судове рішення, яке є предметом виконання у межах виконавчого провадження № 56040950, ухвалено Деснянським районним судом м. Чернігова в порядку КУпАП, а не КАС України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та проаналізувавши відповідні законодавчі норми, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п.п. 1-4 ч. 1, ч. 2 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Частинами 1, 5 статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що спеціальною законодавчою нормою чітко визначено підсудність спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця - до суду, яким видано виконавчий лист, що не суперечить викладеним вище нормам КАС України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що предметом спору у цій справі є безпосередньо бездіяльність державного виконавця та прийняте ним рішення (постанова) у межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа Деснянського районного суду м. Чернігова, а отже, дана справа підсудна саме вказаному суду.

При цьому, колегією суддів враховується правова позиція, викладена у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2006 р. по справі «Сокуренко і Стригун проти України», в якому Суд зазначив, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а в рішенні Комісії Ради Європи від 12.10.1978 р. у справі «Zand v. Austria» визначено, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів».

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо підсудності даної справи.

Відповідно до ст. 320 КАС України у редакції, чинній на момент розгляду колегією суддів апеляційної скарги, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, ухвала Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 листопада 2018 року - скасування, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 287, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 листопада 2018 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до Деснянського районного суду м. Чернігова.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судове рішення виготовлено 27 лютого 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: