Справа № 160/451/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року Справа № 160/451/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Деркач О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства «Енергогідромеханізація», третя особа: Кам'янська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
26.01.2019 року позивач ОСОБА_1 управління ДФС у Дніпропетровській області звернулося із позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергогідромеханізація», третя особа: Кам'янська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
У обґрунтування позову зазначено, що відповідач знаходиться на обліку як платник податків у Камянській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області та має податковий борг з земельного податку та податку на нерухоме майно у сумі 397601,99 грн., який утворився внаслідок несплати у встановлені терміни сум грошових зобов'язань нарахованих платником самостійно. У добровільному порядку податковий борг відповідач не сплачує, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 22.02.2019 року.
Від відповідача до суду станом на дату розгляду справи жодних заяв, клопотань, відзиву не надходило. Ухвалу про відкриття провадження у справі разом із копією позову та додатками до нього відповідач отримав - 04.02.2019 року, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.
Від третьої особи до суду станом на дату розгляду справи жодних заяв, клопотань, пояснень не надходило.
Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Отже, станом на день подання цього позову у Публічного акціонерного товариства «Енергогідромеханізація» утворилася податкова заборгованість у розмірі 397 601,99 грн., яка виникла внаслідок несплати у встановлені терміни сум грошових зобов'язань нарахованих самостійно платником податків.
Податковий борг з земельного податку та податку на нерухоме майно виник у зв'язку з несплатою товариством податкових зобов'язань.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Стаття 36 Податкового кодексу України закріплює, що податковим обов'язком платника податку визнається його обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Такий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.
Проте, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе сам платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Враховуючи вищевикладене, відповідач має податковий борг у сумі 397 601,99 грн., який у добровільному порядку, на день подання позову, не погашений, що також підтверджується відповідним розрахунком податкового боргу, який було долучено до матеріалів справи позивачем.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).
Пунктом 95.3 цієї статті визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Так, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області було сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» № 2616-23 від 31.07.2015 року, на суму податкового боргу у розмірі 8966,50 гривень.
Вказану, податкову вимогу позивач отримав 21.08.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.6).
Відповідачем вищезазначена податкова вимога форми «Ю» № 2616-23 від 31.07.2015 року в судовому порядку не оскаржувалась та станом на день розгляду справи судом є чинною, а визначені ними суми податкових зобов'язань є узгодженими. Строк сплати сум грошового зобов'язання настав.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача суми податкового боргу у розмірі 397 601,99 грн. та їх задоволення, оскільки доказів добровільного погашення сум податкового боргу відповідачем до суду надано не було.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.
Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Згідно із пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Судові витрати згідно положень ст. 139 КАС України, відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства «Енергогідромеханізація», третя особа: Кам'янська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергогідромеханізація» податковий борг на користь Державного бюджету в сумі 397 601,99 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують Публічне акціонерне товариство «Енергогідромеханізація».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков