Справа № 1140/2120/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 1140/2120/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

секретар судового засідання Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року (суддя суду 1 інстанції Притула К.М.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Кіровоградській області, в якому просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати незаконною бездіяльність Управління Держпраці у Кіровоградській області щодо контролю дотримання законодавства про працю при прийомі на роботу, інших порушень трудового законодавства та зобов'язати за для ефективного захисту його конституційних прав та гарантій держави за ст. 43 Конституції України та ст. ст. 5-1, 22 КЗпПУ, провести за його зверненнями до відповідача від 10.07.2018 р., 09.08.2018 р. та 03.09.2018 р. належну, повну та неупереджену перевірку дотримання роботодавцями ПрАТ «Гідросила Лєда», ПАТ «Гідросила АПМ», ПАТ «Ельворті», ТОВ «Друкмаш-центр», ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА», ТОВ «Екостайл» трудового законодавства з встановленням причин відмови у прийнятті на роботу з посиланням на норми закону, перевірити відповідність змісту колективних договорів ст.13 КЗпПУ, встановити розумний строк виконання такої перевірки з наданням результатів перевірки заявнику. (а.с. 35 т. 2)

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що ним неодноразово були подані до Управління Держпраці у Кіровоградській області заяви, скарги, клопотання пов'язані з порушенням трудового законодавства щодо нього стосовно права на вільний вибір місця роботи та трудову реалізацію, в яких він просив здійснити перевірки виконання трудового законодавства роботодавцями на етапі прийняття на роботу та запобігання порушення трудового законодавства щодо необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу за його зверненнями.

Вказує на те, що Управлінням Держпраці в Кіровоградській області не виконано належно перевірку за його зверненнями, не забезпечено гарантій щодо нього статей 24, 43 Конституції України, статей 5-1, 22 КЗпП України, перевірка проведена поверхнево та недбало на користь роботодавця, що і стало підставою для звернення позивача до суду.

Стверджує, що відповідачем не вчинено дій щодо встановлення факту порушення законодавства для здійснення заходів від повноважного органу для поновлення прав позивача та просить визнати таку бездіяльність відповідача протиправною

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що доводи відповідача ґрунтувались лише на відповідях роботодавців, які не було належним чином перевірено на відповідність дійсним обставинам.

Відповідач не надав результати власної перевірки дотримання трудового законодавства роботодавцями щодо обґрунтованості відмови позивачу у працевлаштуванні.

Стверджує, що відповідач фактично відмовився від виконання своїх функцій щодо контролю дотримання трудового законодавства та застосування конституційних норм, що стало підставою для звернення позивача до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке є таким, що не підлягає скасуванню та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача, вказуючи на безпідставність її доводів.

В обґрунтування посилається на те, що під час розгляду звернень позивача від 10.07.2018, 09.08.2018 ,03.09.2018, посадові особи відповідача діяли на підставі та у межах чинного законодавства, питання, поставлені позивачем у зверненнях до відповідача, ретельно перевірялись та всі відповіді на звернення позивача надавались в межах строку визнаного Законом України «Про звернення громадян».

Стверджує, що здійснення контрольних заходів з інших підстав, ніж встановлених пунктом 5 «Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» за № 295, не допускається та враховуючи вимоги пункту 13 вказаного Порядку інспектори праці не мають права виносити рішення, яке б зобов'язувало керівника підприємства видавати будь-який наказ на користь конкретних осіб.

Також зазначає, що позивач помилково вважає, що відповідачем допущено незаконну бездіяльність в частині контролю щодо порушення порядку поводження з вакансіями роботодавців, які подають вакансії в інформаційні джерела та не подають в міськрайонний центр зайнятості, так як дані інформаційні джерела не є офіційними виданнями роботодавця, а чинним законодавством не передбачено подання заяви на прийом на роботу електронною поштою чи на не визначену посаду.

У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не прибули. Про причини неприбуття суду не повідомлено.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 10.07.2018, на електрону адресу відповідача, направлено заяви про порушення трудового законодавства. (т.1 а.с. 56-58)

В обґрунтування заяв про порушення трудового законодавства посилається на те, що на вакансію, розміщену в засобах масової інформації на вакантну посаду ТОВ «Друкмаш-центр», але яка відсутня в міськрайонному центрі зайнятості, позивач направив своє резюме з персональними даними з метою працевлаштування, де резюме з його боку є як попереднє клопотання у працевлаштуванні, однак відповіді та запрошення на співбесіду не отримав. Позивач просив провести перевірку ТОВ «Друкмаш-центр» причин недотримання трудового законодавства та причини необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу, з повною інформацією про наявні вакансії станом на час звернення до ТОВ «Друкмаш-Центр» та перевірку причин порушення строків подання інформації про попит на робочу силу у міськрайонний центр зайнятості.

Позивач звертався з направленнями від міськрайонного центру зайнятості м.Кропивницький на заявлену вакансію ПАТ «Ельворті» 18.11.2016, а саме 05.12.2016, 06.03.2017 та 20.04.2017, однак йому було відмовлено в прийнятті на роботу.

Позивач просив провести перевірку ПАТ «Ельворті» щодо причин недотримання трудового законодавства та причини необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу повно та неупереджено, з повною інформацією про наявні вакансії.

12.07.2018 Управління Держпраці у Кіровоградській області, листом №В/647-05-02, щодо звернення позивача про недотримання законодавства на ТОВ «Друкмаш-центр», повідомило що порядок укладання трудового договору визначений статтею 24 КЗпП України, а саме, при укладанні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи. Також повідомлено, що чинним законодавством не передбачено подання заяви на прийом на роботу електронною поштою чи на невизначену посаду, не визначено і обов'язку роботодавця надавати відповідь на отримане резюме, не передбачено трудовим законодавством поняття «попереднє клопотання у працевлаштуванні». (т.1 а.с.207)

На звернення позивача від 10.07.2018 щодо порушення законодавства про працю у ПАТ «Ельворті», Управлінням Держпраці у Кіровоградській області, листом від 26.07.2018 №В,646-05-02.10, повідомлено позивачу, що в ході інспекційного відвідування, під час дослідження питання порушень вимог ст.22 КЗпП України щодо необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу не встановлено та роз'яснено, що згідно ст.232 КЗпП України трудові спори за заявами осіб про відмову у прийнятті на роботу, підлягають безпосередньому розглядові у районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах. (т.1 а.с.212)

09.08.2018 на електронну адресу Державної служби з питань праці та начальника Управління Держпраці у Кіровоградській області позивачем були поданні скарги (повторно) стосовно систематичної неналежної перевірки порушення роботодавцями законодавства про працю з причин необґрунтованої відповідно до закону відмови у прийнятті на роботу, що потягло тяжкі наслідки для безробітного (т.1 а.с.75-78).

В скаргах від 09.08.2018, позивач зазначав, що за 2017 та 2018 р.р. йому було необґрунтовано відмовлено у прийнятті на роботу на підприємствах, де така інформація міститься у справі міськрайонного центру зайнятості, а саме: ТОВ «Друкмаш-центр», ТОВ «Телесвіт», ТОВ «Фаворит», ПАТ «Гідросила АПМ», ПАТ «Гідросила НШ», ПрАТ «Гідросила Лєда», ПАТ «Металіт», ПАТ «Ельворті», ТОВ «Еконстайл», ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНА». Просив: повторно, провести позапланову перевірку щодо контролю дотримання трудового законодавства необґрунтованої відмови по підприємствам та залучити до перевірки досвідчених працівників з юридичною освітою; вилучити копію штатного розпису на час відмов та посадову інструкцію на вакансію; перевірити хто надавав відмову у прийнятті на роботу, найманий працівник чи роботодавець безпосередньо; встановити з яких причин відмовлено, не розглянуто клопотання подане у довільній формі; провести перевірку в його присутності та з матеріалами направлень з міськрайонного центру зайнятості; перевірити дотримання поточного (повторного) працевлаштування де вже за аналогічними направленнями була необґрунтована відмова; подати подання до Мінсоцполітики виявлення переліку відмов з причин роботодавця.

На скарги ОСОБА_1 від 09.08.2018, відповідачем була надана відповідь від 20.08.2018, в якій, зокрема зазначалось, що відмова у прийнятті на роботу, пов'язана із невідповідністю кваліфікації кандидата на посаду кваліфікаційним вимогам, зазначеним у посадовій інструкції є обґрунтованою. Також позивачеві повідомлено, що проведеними інспекційними відвідуваннями на ТОВ «Друкмаш Центр», ПрАТ «Гідросила АПМ», ПрАТ «Гідросила Лєда» та ПАТ «Ельворті» порушень щодо необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу не встановлено, звернення щодо порушення прав на ТОВ «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» розглядалось без проведення інспекційного відвідування та зазначено, що звернення щодо порушення прав на ТОВ «Телесвіт», ТОВ «Фаворит», ПАТ «Гідросила НШ», ПАТ «Металіт» та ТОВ «Екостайл» до Управління не надходили. (т.1 а.с.216-217)

05.09.2018 Управлінням Держпраці у Кіровоградській області була надана відповідь ОСОБА_1 на заяву від 03.09.2018 щодо відмови у працевлаштуванні на ТОВ «Екостайл» та ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА». (т.2 а.с.24-25)

У вказаній відповіді відповідачем проаналізовано інформацію надану Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості щодо підстав відмов позивачу у працевлаштуванні та вказано про їх обґрунтованість. Також, позивачеві повідомлено, що його заява не містить фактів порушення законодавства про працю і відповідно не може бути підставою для проведення інспекційного відвідування.

Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Управління Держпраці у Кіровоградській області є територіальним органом Державної служби з питань праці, положення про яку затверджено постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 р. № 96, за яким Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Згідно з пунктом 7 цього Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 р. «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування).

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці.

Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).

Таким чином, інспекційні відвідування та невиїзні інспектування проводяться інспекторами праці, посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, а отже вимоги позивача щодо залучення до заходів контролю фахівців з юридичною освітою не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Підстави для здійснення інспекційних відвідувань визначені пунктом 5 Порядку. Здійснення контрольних заходів з інших підстав не допускається.

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5 - 7 пункту 5 та пунктом 31 Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник.

Згідно з пунктом 13 Порядку Інспекторам праці забороняється:

1) виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду індивідуальних або колективних трудових спорів;

2) підміняти працівників об'єкта відвідування під час проведення розрахунків або перерахунків розмірів належних працівникам коштів, готувати висновки про відповідність або невідповідність нормативних актів об'єкта відвідування вимогам нормативно-правових актів з метою їх подальшого передання працівникам (у тому числі звільненим), іншим особам чи органам;

3) проводити інспекційні відвідування з метою отримання від об'єкта відвідування будь-яких документів або їх копій для подальшого передання іншим особам;

4) розглядати та перевіряти питання, яке є предметом розгляду в суді або щодо якого набрало законної сили рішення суду, перевіряти своєчасність, правильність і повноту виконання рішень суду;

5) розголошувати виробничі та комерційні таємниці чи виробничі процеси, з якими вони могли ознайомитися під час виконання своїх обов'язків, крім випадків, передбачених законом, у тому числі протягом трьох років після звільнення з посади;

6) розголошувати джерело будь-якої скарги, доведеної до їх відома, на недоліки або порушення і повідомляти об'єкту відвідування або його представнику про те, що відвідування було проведене у зв'язку з отриманням такої скарги;

7) вилучати в об'єктів відвідування оригінали їх фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, а також комп'ютерів і їх частин.

Частиною 1 статті 265 КЗпП встановлено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Порушення законодавства про працю, за які до юридичних і фізичних осіб підприємців, що використовують найману працю, застосовуються штрафи, визначені у частині 2 статті 265 КЗпП України.

Так, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

- порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

- недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

- недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов'язків, передбачених законами України «Про військовий обов'язок і військову службу», «;Про альтернативну (невійськову( службу», «;Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

- недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

- вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

- порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Частиною 4 статті 265 КЗпП передбачено, що штрафи, зазначені у частині 2 цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вищевказаного вбачається, що державні інспектори праці не мають права виносити рішення, яке б зобов'язувало керівника підприємства видавати будь-який наказ на користь конкретних осіб (функція арбітра).

Судом встановлено, що відповідачем перевірено інформацію надану Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості у листі від 18.02.2018 №0835/1484/03, відносно виданих направлень на працевлаштування ОСОБА_1 під час перебування на обліку в центрі зайнятості за 2016-2018 р.р. (т.1 а.с. 218-219)

Відповідно проаналізовано кількість направлень на працевлаштування виданих позивачу, кількість та підстави відмови позивача від працевлаштування та кількість і підстави відмови позивачу у працевлаштуванні, та вказано про відсутність підстав для визнання необґрунтованими підстави за яких позивачу відмовлено у працевлаштуванні.

Щодо доводів позивача про бездіяльність відповідача в частині неналежного контролю, щодо порушення порядку поводження з вакансіями роботодавців, які подають вакансії в інформаційні джерела та не подають в міськрайонний центр зайнятості, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007 (далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21,частини третьої статті 22 цього Закону.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (ст.3 Закону №877-V).

Таким чином, оскільки Закон № 877-V чітко визначає, що органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення здійснюється нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, а інформаційні джерела у мережі Інтернет не є офіційними виданнями роботодавців при цьому чинним законодавством не передбачено подання заяви на прийом на роботу електронною поштою, судом не встановлено порушень з боку відповідача процедури здійснення державного нагляду (контролю).

Обґрунтованими є і висновки суду першої інстанції, що чинним законодавством не передбачено подання заяви на прийняття на роботу електронною поштою чи на не визначену посаду, як і не визначено обов'язку роботодавця надавати відповідь на отримане резюме чи попереднє клопотання про працевлаштування.

Стосовно доводів позивача в апеляційній скарзі щодо не надання судом першої інстанції детального аналізу та відповіді на кожен окремий довід позивача, суд апеляційної інстанції зазначає, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог судом першої інстанції у рішення детально проаналізовано доводи сторін і наведено належне та достатнє обґрунтування висновків суду з огляду на предмет спору.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 07.02.2019 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко