Справа № 0740/808/18
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2019 рокум. Ужгород№ 0740/808/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Стенавська А.М.

за участю:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2;

відповідача: Державна фіскальна служба України, представник - Токар М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень і зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень комісії відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а саме: рішення 609448/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 97 від 18.12.2017 року; рішення 609449/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 99 від 18.12.2017 року; рішення 609450/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 96 від 18.12.2017 року; рішення 609451/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 35 від 07.12.2017 року; рішення 609452/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 76 від 14.12.2017 року; рішення 609453/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 31 від 07.12.2017 року; рішення 609454/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 77 від 14.12.2017 року; рішення 609455/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 78 від 14.12.2017 року; рішення 610730/НОМЕР_1 від 13.03.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 83 від 15.12.2017 року; рішення 610731/НОМЕР_1 від 13.03.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 84 від 15.12.2017 року; рішення 614926/НОМЕР_1 від 20.03.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 65 від 13.12.2017 року, визнання зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних 11 податкових накладних позивача на загальну суму ПДВ 261927,60 грн., а саме: зареєстрованими з 06.03.2018 року: податкову накладну № 31 від 07.12.2017 р. на суму ПДВ 23040,00 грн.; податкову накладну № 35 від 07.12.2017 р. на суму ПДВ 31680,00 грн.; податкову накладну № 76 від 14.12.2017 р. на суму ПДВ 21000,00 грн.; податкову накладну № 77 від 14.12.2017 р. на суму ПДВ 30720,00 грн.; податкову накладну № 78 від 14.12.2017 р. на суму ПДВ 31680,00 грн.; податкову накладну № 96 від 18.12.2017 р. на суму ПДВ 12000,00 грн.; податкову накладну № 97 від 18.12.2017 р. на суму ПДВ 13020,00 грн.; податкову накладну № 99 від 18.12.2017 р. на суму ПДВ 14322,00 грн.; зареєстрованими з 13.03.2018 року: податкову накладну № 83 від 15.12.2017 р. на суму ПДВ 30720,00 грн., податкову накладну № 84 від 15.12.2017 р. на суму ПДВ 33840,00 грн.; зареєстрованою з 20.03.2018 року: податкову накладну № 65 від 13.12.2017 р. на суму ПДВ 19905,60 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що грудні 2017 року відповідно до положень п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 склала податкові накладні № 31, 35, 65, 76-78, 83, 84, 96, 97, 99 всього у кількості у 11 шт. та направила їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Загальна сума коригування податкового зобов'язання та податкового кредиту по наведеним податковим накладним становить 261927,60 гривень.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зокрема, для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені.

Разом з тим, за наслідками своєчасно поданих до реєстрації податкових накладних, позивач отримав надіслані в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо кожної з поданих накладних про те, що відповідну податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено. Ці квитанції надіслані позивачу автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України.

У цих квитанціях зазначається про те, що кожна з поданих до реєстрації податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017 року. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД. Запропоновано подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

По кожній податковій накладній позивач подав до органу ДФС пояснення та скановані копії документів у формі «Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена», які підтверджують реальність здійснення господарських операцій, за якими були складені податкові накладні, а саме: договори, видаткові накладні, банківські виписки, товаро-транспортні накладні, платіжні доручення. Подано документи, які не лише стосуються конкретної господарської операції з контрагентом, якому виписано податкову накладну, а і документи, які засвідчують, що відповідний товар був попередньо придбаний позивачем.

Додані до пояснень документи відповідають вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений наказом Міністерства фінансів України № 576 від 13.06.2017 року.

Рішеннями комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, у реєстрації всіх зазначених податкових накладних у кількості 11 шт. було відмовлено.

Підставою для відмови у реєстрації податкових накладних в ЄРПН вказано надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач вважає всі рішення відповідача про відмову у реєстрації зазначених податкових накладних протиправними з огляду на те, що господарські операції по кожній податковій накладній, у реєстрації яких відмовлено, мали реальний характер та у повному обсязі підтверджені належним чином складеними первинними документами.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, яким у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю, зазначивши, що позивачем до позовної заяви в якості доказів додані документи, які на розгляд комісії не подавалися. Оскільки таких документів комісії надано не було, комісією вони не аналізувалися, то не можуть спростовувати правомірність рішення комісії, а надання додаткових документів до позовної заяви не може жодним чином впливати на надання правової оцінки оскаржуваним рішенням комісії з огляду на те, що такі приймалися виключно на підставі документів, поданих на її розгляд (а.с.14-19, Т.2).

Позивач надав відповідь на відзив, зазначивши про те, що оскаржувані рішення комісії ДФС про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття таких рішень, а всі лише містять однакову фразу про те, що причиною прийняття кожного з них є: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або є недостатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. В жодному з рішень взагалі не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, тоді як для прозорого розуміння, чому саме відмовлено у реєстрації податкової накладної, рішення комісії повинні містити чітку підставу відмови (а.с.64-67, Т.2).

Своїм правом стосовно подання заперечення щодо відповіді на відзив відповідач не скористався та заперечення до суду не надав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, а також з мотивів, викладених у відповіді на відзив. Позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, у задоволенні позову просила відмовити повністю з мотивів, викладених відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дата державної реєстрації 16.01.2008р. (а.с.32).

У грудні 2017 року позивач склала податкові накладні № 31, 35, 65, 76, 77, 78, 83, 84, 96, 97, 99 (всього у кількості у 11 шт.) та направила їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.34, 55, 77, 94, 110, 128, 147, 166, 187, 207, 233, Т.1).

Загальна сума коригування податкового зобов'язання та податкового кредиту за даними податковими накладними становить 261927,60 грн. (двісті шістдесят одну тисячу дев'ятсот двадцять сім гривень шістдесят копійок).

Однак, за наслідками своєчасно поданих до реєстрації податкових накладних, позивач отримав надіслані в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо кожної з поданих накладних про те, що відповідну податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

Ці квитанції надіслані позивачу автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України (а.с.35, 56, 78, 95, 111, 129, 148, 167, 188, 208, 234, Т.1).

У цих квитанціях зазначається про те, що кожна з поданих до реєстрації податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017 року. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД. Запропоновано подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

По кожній податковій накладній позивач подав до органу ДФС пояснення та скановані копії документів у формі «Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена», які підтверджують реальність здійснення господарських операцій, за якими були складені податкові накладні, а саме: договори, видаткові накладні, банківські виписки, товаро-транспортні накладні, платіжні доручення (а.с.33-253, Т.1). Подано документи, які не лише стосуються конкретної господарської операції з контрагентом, якому виписано податкову накладну, а і документи, які засвідчують, що відповідний товар був попередньо придбаний позивачем.

Проте, рішеннями комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, у реєстрації всіх зазначених податкових накладних у кількості 11 шт. було відмовлено (а.с.33,54,76,93, 109,127,146,165,186,206,232 Т.1).

Підставою для відмови у реєстрації податкових накладних в ЄРПН вказано надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Незаконність рішень комісії Державної фіскальної служби України № 609448/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 97 від 18.12.2017 року, № 609449/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 99 від 18.12.2017 року, № 609450/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 96 від 18.12.2017 року, № 609451/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 35 від 07.12.2017 року, № 609452/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 76 від 14.12.2017 року, № 609453/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 31 від 07.12.2017 року, № 609454/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 77 від 14.12.2017 року, № 609455/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 78 від 14.12.2017 року, № 610730/НОМЕР_1 від 13.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 83 від 15.12.2017 року, № 610731/НОМЕР_1 від 13.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 84 від 15.12.2017 року, № 614296/НОМЕР_1 від 20.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 65 від 13.12.2017 року і стала підставою для звернення до суду про визнання їх протиправними та скасування й визнання податкових накладних зареєстрованими.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Як вже зазначалося у грудні 2017 року позивач склала податкові накладні № 31, 35, 65, 76, 77, 78, 83, 84, 96, 97, 99 (всього у кількості у 11 шт.) та направила їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, згідно з інформацією, зазначеною у квитанціях: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 6809. <%REFINE%>. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів» (зокрема - а.с.234, Т.1).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України: на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 Порядку № 1246, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Положення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України визначають, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної;

б) визначення критерію (-їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), (далі - Критерії оцінки, Перелік документів).

Пунктом шостим Критеріїв оцінки визначено два критерії для проведення Моніторингу податкової накладної, при цьому за змістом пункту першого Переліку документів для кожного із критеріїв законодавцем визначено специфічний (окремий) перелік документів, які платник податків може подати податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі - Постанова № 190) та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Постанова 117).

Пунктом другим Постанови № 117 встановлено, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, що діяв до набрання чинності Законом України від 7 грудня 2017 року № 2245-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», та які станом на 1 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

Пунктами 19-21 Постанови № 117 визначено, що Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення, серед іншого, про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Абзацом сьомим пункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України платнику податків надано можливість оскаржити Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в адміністративному або судовому порядку.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (за Переліком документів); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відповідно до чинного законодавства у відповідача наявні повноваження на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи із системного тлумачення норм права, наведеного вище, наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішень.

Судом, на підставі аналізу матеріалів справи, встановлено безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідних рішень комісії, адже у квитанціях, відповідачем не вказано ані конкретного критерію (відповідного підпункту пункту шостого) оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567.

Натомість, платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Всупереч визначеній у рішенні підставі їх прийняття, податковим органом у рішеннях не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним адміністративним судом Верховного Суду у Постанові від 23.10.2018р. по справі № 822/1817/18, касаційне провадження № К/9901/62472/18.

При цьому, не заслуговують на увагу твердження відповідача про те, що одержані від ФОП ОСОБА_1 скановані копії документів відповідач не визнав копіями або документами у зв'язку з відсутністю на них підписів і печаток.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо використання печаток юридичними особами та фізичними особами-підприємцями», який набрав чинності 19 липня 2017 року встановлено, що використання суб'єктом господарювання печатки не є обов'язковим, відповідно, відмова посадової особи органу державної влади або місцевого самоврядування у прийнятті документа у зв'язку з відсутністю на ньому відбитка печатки суб'єкта господарювання є неправомірною.

Щодо часткової відсутності підпису ФОП ОСОБА_1 на копіях первинних документів, необхідно вказати, що відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або електронній формі та повинні мати, серед інших, такий обов'язковий реквізит як особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В той же час, у цій же ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» чітко передбачено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Враховуючи наведене, надані відповідачу копії документів дають пряму можливість ідентифікувати і особу - ФОП ОСОБА_1, оскільки всі вони містять її реквізити, і дату проведення, і зміст господарської операції, а тому відсутність певних реквізитів на копіях документів позивача є неістотними недоліками в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що до позовної заяви в якості доказів додані документи, які на розгляд комісії не надавалися, оскільки всі квитанції про реєстрацію ПН/РК, якими була зупинена реєстрація 11-податкових накладних в порушення вимог закону не містили вичерпного переліку тих документів, які необхідно було надати (а.с.35, 56, 78, 95, 111, 129, 148, 167, 188, 208, 234 Т.1). У цих квитанціях зазначено дослівно: «Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів» і лише в двох випадках (податкові накладні № 31 і 35): «Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про рестра» (а.с.35, 56 Т.1).

Таким чином, доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими, а вказані рішення комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкових є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КАС України: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України: при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, належними, достатніми та допустимими доказами не доведено правомірності прийняття рішень про відмову позивачу у реєстрації податкових накладних, відтак вищевказані рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а вищенаведені податкові накладні визнаються зареєстрованими.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень і зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а саме визнати протиправними та скасувати:

- рішення № 609448/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 97 від 18.12.2017 року;

- рішення № 609449/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 99 від 18.12.2017 року;

- рішення № 609450/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 96 від 18.12.2017 року;

- рішення № 609451/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 35 від 07.12.2017 року;

- рішення № 609452/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 76 від 14.12.2017 року;

- рішення № 609453/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 31 від 07.12.2017 року;

- рішення № 609454/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 77 від 14.12.2017 року;

- рішення № 609455/НОМЕР_1 від 06.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 78 від 14.12.2017 року;

- рішення № 610730/НОМЕР_1 від 13.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 83 від 15.12.2017 року;

- рішення № 610731/НОМЕР_1 від 13.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 84 від 15.12.2017 року;

- рішення № 614296/НОМЕР_1 від 20.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 65 від 13.12.2017 року.

3.Визнати зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних 11 (одинадцять) податкових накладних Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на загальну суму ПДВ (податку на додану вартість) - 261927,60 гривень, а саме:

- зареєстрованими з 06.03.2018 року:

1) податкову накладну № 31 від 07.12.2017 року на суму ПДВ 23040,00 гривень;

2) податкову накладну № 35 від 07.12.2017 року на суму ПДВ 31680,00 гривень;

3) податкову накладну № 76 від 14.12.2017 року на суму ПДВ 21000,00 гривень;

4) податкову накладну № 77 від 14.12.2017 року на суму ПДВ 30720,00 гривень;

5) податкову накладну № 78 від 14.12.2017 року на суму ПДВ 31680,00 гривень;

6) податкову накладну № 96 від 18.12.2017 року на суму ПДВ 12000,00 гривень;

7) податкову накладну № 97 від 18.12.2017 року на суму ПДВ 13020,00 гривень;

8) податкову накладну № 99 від 18.12.2017 року на суму ПДВ 14322,00 гривень;

- зареєстрованими з 13.03.2018 року:

9) податкову накладну № 83 від 15.12.2017 року на суму ПДВ 30720,00 гривень;

10) податкову накладну № 84 від 15.12.2017 року на суму ПДВ 33840,00 гривень;

- зареєстрованою з 20.03.2018 року:

11) податкову накладну № 65 від 13.12.2017 року на суму ПДВ 19905,60 гривень.

4.Стягнути з Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, КОД ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 22001,30 грн. (двадцять дві тисячі одна гривня тридцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності до вимог п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017р.).

СуддяО.М. Шешеня

Відповідно до частини 3 статті 243 КАС України 26 лютого 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення було виготовлено 01 березня 2019 року.