Справа № 823/1969/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1969/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу сільськогосподарського приватного підприємства «Біле Озеро» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року (місце ухвалення: місто Черкаси, час ухвалення: 09 годин 52 хвилини, дата складання повного тексту: 25 жовтня 2018 року) у справі за позовом сільськогосподарського приватного підприємства «Біле Озеро» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Сільськогосподарське ПП «Біле Озеро» звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправними дій щодо замовлення розробнику документації із землеустрою поділу земельних ділянок: площею 55, 3800 га кадастровий номер :03:001:0265, площею 75, 0600 га кадастровий номер :02:001:0768, площею 36, 6000 га кадастровий номер :02:001:0767, площею 22, 7500 га кадастровий номер :02:001:0766; визнання протиправною бездіяльності щодо невключення земельної ділянки площею 31, 5900 кадастровий номер :03:001:0266 до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону; зобов'язання провести земельні торги у формі аукціону щодо продажу права оренди земельних ділянок: площею 55, 3800 га кадастровий номер :03:001:0265, 31, 5900 кадастровий номер :03:001:0266 - розташовані в адміністративних межах Хиженської сільської ради Лисянського району Черкаської області; площею 75, 0600 га кадастровий номер :02:001:0768, площею 36, 6000 га кадастровий номер :02:001:0767, площею 22, 7500 га кадастровий номер :02:001:0766 - розташовані в адміністративних межах Вотилівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, у визначеному главою 21 ЗК України порядку.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що листом, датованим 25.04.2017 р., відповідач повідомив позивача, що чотири з п'яти запитуваних земельних ділянок включені до переліку ділянок с/г призначення державної власності, право оренди яких набувається на земельних торгах у формі аукціону, з посиланням на наказ, що наявний в матеріалах справи.

За цих обставин, подальші дії щодо поділу земельних ділянок та передачі їх у власність фізичних осіб в порядку безоплатної приватизації апелянт вважає такими, що суперечать вимогам ч. 3 ст. 136 ЗК України, відповідно до якої земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Щодо земельної ділянки площею 31, 5900 га з кадастровим номером :03:001:0266 апелянт зазначає, що проект роздержавлення КСП ім. Куйбишева не є документом, що може відносити земельну ділянку до земель історико-культурного призначення.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 04.02.2019 р. за вх. № 3925, в якому відповідач зазначає, що станом на дату подання відзиву 37 учасникам АТО затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 2, 0 га для ведення особистого селянського господарства.

Також відповідач зазначає, що вимога позивача про зобов'язання провести земельні торги у формі аукціону не може бути задоволена судами адміністративної юрисдикції, оскільки є дискреційними повноваженнями відповідача.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 21.02.2019 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2019 р. визнано заявлений сільськогосподарським приватним підприємством «Біле озеро» відвід судді Ключковича Василя Юрійовича необґрунтованим.

Провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід та передано справу для визначення судді у порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2019 р. у задоволенні заяви сільськогосподарського приватного підприємства «Біле озеро» про відвід судді Ключковича Василя Юрійовича у справі № 823/1969/18 відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2019 р. поновлено провадження у справі.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, листом від 23.03.2017 р. № 116 позивач звернувся до відповідача із заявою про включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, земельні ділянки, що розташовані в адміністративних межах Вотилівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, а саме:

- площею 75,0600, кадастровий номер :02:001:0768;

- площею 30,6000, кадастровий номер :02:001:0767;

- площею 22,7500, кадастровий номер :02:001:0766, та в адміністративних межах Хиженської сільської ради Лисянського району Черкаської області, а саме:

- площею 55,3800, кадастровий номер :03:001:0265;

- площею 31,5900, кадастровий номер :03:001:0266.

Листом від 25.04.2017 р. № 32-23-0.10-4209/2-17 відповідач повідомив позивача, що земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0265; :02:001:0768; :02:001:0767; :02:001:0766 включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, а земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0266 відповідно до даних статистичної звітності відноситься до земель історико-культурного призначення, що виключає її продаж на земельних торгах.

У подальшому, листами від 04.05.2017 р. № № 205-209 позивач повторно звернувся до відповідача із заявами про включення до переліку вказаних земельних ділянок.

Листом від 12.06.2017 р. № 27-23-0.10-5421/2-17 відповідач повідомив позивача, що у зв'язку зі зверненнями громадян України щодо отримання у власність земельних ділянок відповідачем замовлено поділ земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0265; :02:001:0768; :02:001:0767; :02:001:0766 розробнику документації із землеустрою.

Листами від 27.09.2017 р. № № 405-407 позивач втретє звернувся до відповідача із заявами про включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, вказаних земельних ділянок.

Листом від 06.11.2017 р. № 27-23-0.10-9553/2-17 відповідач повідомив позивача, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0768; :02:001:0767; :02:001:0766 зарезервовані для надання учасникам АТО.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 136 ЗК України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу (ч. 1).

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об'єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови (ч. 2).

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів (ч. 3).

Як встановлено колегією суддів, у спорі, що розглядається, суб'єкт господарювання, фактично, не погоджується з висновком розпорядника земельних ділянок державної власності щодо відсутності підстав для виставлення спірних земельних ділянок на земельні торги.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб'єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб'єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов'язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов'язати до цього в судовому порядку.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Вказані критерії неодноразово визначались Верховним Судом, зокрема у постанові від 31.01.2019 р. (справа № 806/1772/18).

Колегія суддів зауважує, що повноваження відповідача зі здійснення добору земельних ділянок для проведення земельних торгів є дискреційними у відповідності до ст. 136 КАС України.

Такими повноваженнями суб'єкт владних повноважень наділений, зокрема, для визначення економічної вигоди держави, що вбачається з такого показника для здійснення добору як інвестиційна привабливість.

В свою чергу, така дискреція конкурує з обов'язком держави забезпечити надання громадям у власність земельних ділянок в порядку безоплатної приватизації, що передбачено як ст. 116 ЗК України, так і вищевказаною нормою.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

При вирішенні справи колегією суддів не встановлено, про захист якого порушеного права просить позивач.

У справі «Копецький проти Словаччини» (Kopeckэ., заява № 44912/98, рішення від 28.09.2004 р.) ЄСПЛ висловив позицію щодо того, що легітимні сподівання за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія, й повинні грунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий.

Натомість, в межах даного спору судом апеляційної інстанції не встановлено жодного порушеного права позивача, закріпленого на законодавчому рівні або наданого актом індивідуальної дії по відношенню до конкретних земельних ділянок, що виключає можливість для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

При цьому, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04, рішення від 10.01.2010 р.) ЄСПЛ зазначив, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

З огляду на це, незважаючи на ту обставину, що наведеної судом апеляційної інстанції аргументації для залишення апеляційної скарги без задоволення достатньо, колегія суддів з метою забезпечення практичного інтересу позивача вважає за необхідне надати оцінку його аргументам, викладеним в апеляційній скарзі.

Так в частині існування наказу відповідача від 04.07.2017 р. № 203 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу права оренди на земельних торгах», яким земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0265 включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу права оренди на земельних торгах (а. с. 89, 90), колегія суддів встановила наступне.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 р., що набрала законної сили, у справі № 823/1792/17 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 04.07.2017 р. № 203 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу права оренди на земельних торгах».

Відтак доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

В частині віднесення земельної ділянки до земель історико-культурного призначення колегія суддів зазначає про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, що могли б засвідчити цей факт, що в силу ч. 2 ст. 77 КАС України дає підстави для суду апеляційної інстанції вважати його недоведеним.

В той же час, з огляду на відсутність прав, що підлягають захисту, в цілому, колегія суддів зазначає, що обставина належності/неналежності спірної земельної ділянки до земель історико-культурного призначення предмет доказування у даній справі не становить.

За цих обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського приватного підприємства «Біле Озеро» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року у справі за позовом сільськогосподарського приватного підприємства «Біле Озеро» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 25.02.2019 року)