Справа № 524/7862/18
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/7862/18
Провадження №2-а/524/55/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., розглянувши в порядку письмового провадження в м.Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_2, третя особа - Батальйон патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову серії ЕАВ №600962 від 16 вересня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16.09.2018 відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №600962 за ч.1 ст.126 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом, який мав несправності, а саме не працював правий стоп сигнал, а також не мав при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ґ ПДР України.
Вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.
Як учасник бойових дій він має пільги щодо страхування цивільно-правової відповідальності, а тому ПДР України він не порушував. Вважає, що підстав для зупинки його транспортного засобу не було, оскільки під час зупинки транспортного засобу ним було перевірено працездатність стоп сигналів.
В судовому засіданні 21.12.2018 позивач підтримав свій позов та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА ОСОБА_3 ТРЕТЬОЇ ОСОБИ
Відповідач, інспектор роти №2 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_2, в своєму відзиві зазначив, що позивачем не заперечується те, що в час та дату, зазначені в оскаржуваній постанові водію було повідомлено про причину зупинки його транспортного засобу, а також те, що при перевірці документів він не надав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вважає, що доводи позивача про те, що він є учасником бойових дій не заслуговують на увагу, оскільки він не є власником керованого ним транспортного засобу. Ним не було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.
В своїх письмових поясненнях третя особа зазначила, що позивач в своєму позові фактично не спростовує факт порушення ним ПДР України, однак помилково тлумачить положення законодавства щодо наявності у нього пільг. Вважає, що оскаржувана постанова є правомірною, а відповідачем не було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.
В судовому засіданні 21.12.2018 представник третьої особи,ОСОБА_4, проти задоволення позову заперечувала. Вважала, що підстав для скасування постанови не має.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
16 вересня 2018 року інспектором роти №2 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, ОСОБА_2, була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №600962, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.
В постанові зазначено, що 16.09.2018 о 08:32 водій керував транспортним засобом, який мав несправності, а саме не працював правий стоп сигнал, в також не мав при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ґ ПДР України.
Судом також встановлено, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення №АБ №329898.
25.04.2014 приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області було посвідчено довіреність в порядку передоручення з правом продати автомобіль на імя ОСОБА_1, відповідно до якої ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_1 представляти інтереси ОСОБА_6 з усіх без винятку питань повязаних з експлуатацією та розпорядженням належним ОСОБА_6 автомобілем марки ЗАЗ, моделі 110307, рік випуску 2004, тип ТЗ-легковий комбі-В, реєстраційний номер НОМЕР_1.
НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ
В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", Учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України "Про екстрену медичну допомогу", надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.
Згідно п. 14.6 г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.
В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність(ст. 9 КУпАП)
Відповідно до п.2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В пункті 1.6 статті 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Відповідно до вимог пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники ОСОБА_7 та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
ОЦІНКА СУДУ
На обґрунтування своїх вимог та заперечень сторонами були надані суду диски із відеозаписами які були досліджені в судовому засіданні 21.12.2018.
Так, з наданого позивачем вищевказаного доказу вбачається, що під час зупинки транспортного засобу та перевірки сигналів гальмування, останні працювали в нормальному режимі.
Наданий відповідачем диск із відеозаписом вказаного факту не спростовує, оскільки містить відомості тільки щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, суд вважає недоведеними посилання відповідача та третьої особи на те, що позивач керував транспортним засобом, який мав несправності, а саме не працював правий сигнал гальмування.
Щодо посилання позивача на те, що він має пільги, як учасник бойових дій, суд зазначає наступне.
Конституційний Суд України в своєму рішенні від 23.12.2014 № 7-рп/2014 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України № 1961-ІУ від 01.07.2004 визначив, що згідно з пунктом 13.1 статті 13 Закону № 1961 транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими вони володіють не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі (договір підряду, оренди тощо).
З огляду на вказане, суд вважає безпідставними посилання відповідача та третьої особи на те, що дія пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» поширюється на позивача тільки у випадку керування транспортним засобом, власником якого він є.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який належить ОСОБА_6, однак мав при собі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, суд вважає, що він керував та володів ним на законній підставі.
У звязку із викладеним суд вважає, що на позивача поширюється дія пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
З огляду на вказане, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не було доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не надано доказів, які б підтверджували правомірність оскаржуваної постанови.
Відтак, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1. закрити.
Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушеннязадовольнити.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №600962, винесену 16 вересня 2018 року, інспектором роти №2 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Д.Андрієць