Справа № 161/1790/19
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/2081/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

представника відповідача Самолюка В. В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2019 року (рішення ухвалено у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Черняка В. В., повний текст рішення виготовлений 04 лютого 2019 року) у справі № 161/1790/19 за адміністративним позовом Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року Луцький прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про продовження строку затримання.

Позивач просив продовжити строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на шість місяців з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, а саме до 09.08.2019.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.02.2019 позов задоволено.

Продовжено строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України, с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області, терміном на 6 (шість) місяців, а саме: до 09.08.2019.

Рішення суду першої інстанції оскаржив громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що позивач не вживав усіх передбачених законодавством заходів щодо ідентифікації іноземця. Зокрема, позивач не звертався з метою отримання документів для депортації відповідача до Почесного Консульства Народної Республіки Бангладеш у м. Київ та до Посольства Республіки Бангладеш (м. Москва, Росія), яке вказане на сайті МЗС України. Листування з Посольством України у Республіці Польща не свідчить про вжиття позивачем усіх передбачених законом заходів щодо ідентифікації ОСОБА_1.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити позивачу в задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 необхідно продовжити з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.08.2018.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.08.2018 о 19:10 в рамках цільових профілактичних заходів «Мігрант», спільною міжвідомчою групою на ділянці відділу прикордонної служби «Рівне», близько 5 км до лінії державного кордону України, за спробу незаконного перетинання державного кордону України, з України в Республіку Польща поза пунктом пропуску та за порушення прикордонного режиму в адміністративному порядку було затримано на термін до 3 діб громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, в складі групи іноземців, двох громадян Народної Республіки Бангладеш та одного громадянина Ісламської Республіки Пакистан, без документів, що посвідчують особу.

09.08.2018 громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, був затриманий в адміністративному порядку відповідно до статті 263 КУпАП, за спробу незаконного перетинання державного кордону України та порушення прикордонного режиму на термін до 3 діб, для встановлення особи та з'ясування обставин правопорушення.

Про затримання іноземця було повідомлено начальника Департаменту консульського відділу забезпечення захисту юридичних та фізичних осіб КУ МЗС в Україні (лист № 81/9053 від 10.08.2018 року) з проханням посприяти у встановленні особи.

10.08.2018 Луцьким прикордонним загоном прийнято рішення про примусове повернення громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України до 12 серпня 2018. Дане рішення про примусове повернення іноземець не виконав через відсутність паспорта та коштів на придбання квитка.

13.08.2018 громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області, яке набрало законної сили, затримано на термін до 6 (шести) місяців з метою ідентифікації з поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, ДМС України, а також вирішено примусово видворити громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 за межі України.

Згідно з розпорядженням адміністрації Державної прикордонної служби України від 07.11.2018 №Т/81-9689 з відповідачем, після неодноразових співбесід в період з 12.11.2018 по 17.11.2018 було відпрацьовано анкету іноземця та проведено дактилоскопіювання відбитків пальців для проведення ідентифікації. У подальшому заповнені документи було направлено в Департамент консульської служби МЗС України.

Листом № 6137/КВ/078-413-19 від 21.01.2019 міжнародно-правовий департамент адміністрації Державної прикордонної служби України було повідомлено, що 03.01.2019 консульським відділом Посольства України в Республіці Польща було надіслано офіційну ноту до Посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща з метою ідентифікації осіб, вказаних у листі від 07.12.2018.

Також в матеріалах справи наявний лист адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.01.2019, адресований Надзвичайному і Повноважному Послу України в Турецькій Республіці, з проханням через Посольство Народної Республіки Бангладеш в Анкарі посприяти в ідентифікації осіб, затриманих без документів за порушення законодавства України у прикордонній сфері, які назвалися громадянами Народної Республіки Бангладеш.

На час подання даного адміністративного позову у відповідача відсутній паспортний документ, обов'язкова наявність якого визначена статтею 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Термін затримання відповідача у ПТПІ «Волинський» закінчується 09.02.2019.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України та Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частинами 11-13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Отже, нормами чинного законодавства передбачено, що у випадку відсутності співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації та неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подачі відповідного адміністративного позову, який подається кожні шість місяців.

Як видно з матеріалів справи, позивачем вживались заходи з метою ідентифікації відповідача, що підтверджується листуванням з консульськими органами та посольствами, однак відповідна інформація щодо особи відповідача на момент звернення до суду з даним позовом не одержана.

Оскільки позивачем вживалися заходи для ідентифікації відповідача з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення та з огляду на наявність умов, передбачених частиною 13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд приходить до переконання про наявність належних правових підстав для продовження строку затримання відповідача.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 289, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2019 року у справі № 161/1790/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. І. Рибачук
Д. М. Старунський