Справа № 541/2565/18
Суддя: Городівський О. А.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/2565/18
Провадження № 2-а/541/8/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Городівського О.А.

за участю секретаря судового засідання - Пащенко Є.М.

позивача ОСОБА_1 його представника адвоката Ринденко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Бродівського відділення поліції Злочівського відділу поліції ГУНП у Львівській області Ковальчук Миколи Йосиповича,

про скасування постанови серії НК № 840007 від 06 листопада 2018 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 425 грн. на позивача по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП,

установив:

15 листопада 2018 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області в інтересах ОСОБА_1 звернувся його представник з зазначеним позовом. В обґрунтування вказав, що 06.11.2018 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з проїздом у м. Броди перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору транспортним засобом Опель Мовано ДНЗ НОМЕР_2 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Вважає, що справи відбувся з грубими порушеннями його права на захист, без надання будь-яких доказів винуватості. Винесену постанову позивач вважає протиправною, а тому прохав суд скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, за ч.2 ст. 122 КУпАП стосовно нього закрити.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі, за клопотанням позивача витребувано у відповідача матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, за ч. ст. 122 КУпАП та призначено перше судове засідання.

У встановлений судом строк, відповідач не скористався правом на подання відзиву.

У судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити з підстав вказаних у позові.

Представник позивача, адвокат Ринденко О.А., котрий приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.11.2018 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Бродівського відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУНП у Львівській області Ковальчуком М.Ф. винесена постанова про адміністративне правопорушення серії НК №840007 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Згідно з постановою, в м. Броди по автодорозі М06Р-39 водій ОСОБА_1 проїхав перехрестя автодороги М-06Р-39 на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ґ ПДР України.

Не погоджуючись із зазначеною постановою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до п. 8.7.3 «г» ПДР, Жовтий сигнал світлофору забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Окрім того, у відповідності до п. 8.10 ПДР, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

В той же час, п. 8.11 ПДР встановлено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи дані положення законодавства, посадова особа при розгляді справи, у відповідності до ст. 280 КУпАП, повинна була з'ясувати чи містяться в діях ОСОБА_1 ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та обставини, що виключають або пом'якшують відповідальність особи. Таким чином обов'язковому встановленню підлягала обставина неможливості зупинення водієм ОСОБА_1 транспортного засобу перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки" без застосування екстреного гальмування.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім того, у відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

У відповідності до положень ч.4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Натомість відповідач уникає від виконання своїх процесуальних обов'язків, адже витребувані ухвалою суду від 20.11.2018 матеріали справи про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову серії НК №840007 від 06.11.2018 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Будь-яких доказів правомірності винесення свого рішення відповідачем надано не було. Відзив відповідачем також не подано. Таку процесуальну поведінку відповідача суд розцінює як визнання позову.

У відповідності до ч.ч.1,4 ст. 189 КАС України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії НК №840007 від 06.11.2018 підлягає скасуванню у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При розподілі витрат на професійну правничу допомогу, котрі поніс позивач у зв'язку з розглядом справи суд керується положеннями 134 КАС України

Так у відповідності до ч.ч.1,3-6 ст. 134 КАС України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

На підтвердження, понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем були надані : договір про надання правничої допомоги на представництво в суді та інших органах влади від 06.11.2018 (а.с.10), ордер серії КС №120781 (а.с.11), свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю серія КС 5169/10 (а.с.12), акт виконання робіт з розрахунком суми гонорару адвоката за представництво в суді та інщу допомогу, пов'язану зі справою (а.с.13), квитанція б/н від 06.11. 2018 на суму 7446 грн., видана адвокатом Ринденком О.А., за надання правничої допомоги (а.с14).

З акту виконаних робіт та розрахунку суми гонорару адвоката за представництво в суді та іншу допомогу, пов'язану зі справою, вбачається, що адвокатом було надано послуги, що включають, попередню консультацію, яка оцінена в 1 489,2 грн., аналіз судової практики (в тому числі Конституційного суду України та Європейського суду з прав людини), яка оцінена в 2 978,4 грн. та підготовка позову для подачі до суду, яка оцінена в 2 978,4 грн.

В той час, позивачем не було доведено, що дані витрати були фактичними і неминучими, а також необхідними в тому розмірі, в якому зазначає сторона позивача у відповідному розрахунку. Тому суд, враховуючи вищенаведену практику Європейського суду з прав людини, складність справи та її значення для сторін, вважає за потрібне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню стороною відповідача до 3 989,20 грн. (з урахуванням обставин справи, послуги адвоката, а саме: по проведенні попередньої консультації, мають бути відшкодовані в розмірі 500,00 грн.; по проведенні аналізу судової практики (в тому числі Конституційного суду України та Європейського суду з прав людини) мають бути відшкодовані в розмірі 1 459,20 грн.; по підготовці позову для подачі до суду, мають бути відшкодовані в розмірі 2000,00 грн.). На переконання суду, відшкодування витрат на правову допомогу в такому розмірі буде відповідати принципу пропорційності та критеріям розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст.5, 9, 241-246, 250,286 КАС України,

У Х В А Л И В :

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Скасувати постанову серії НК № 840007 від 06 листопада 2018 року винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції Бродівського відділення поліції Злочівського відділу поліції ГУНП у Львівській області Ковальчуком Миколою Йосиповичем про накладення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бродівського відділення поліції Злочівського відділу поліції ГУНП у Львівській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3989 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 27.02.2019 р.

Суддя О. А. Городівський