Справа № 184/198/19
Суддя: Гукова Р. М.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/198/19
Номер провадження 2-а/184/6/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання - Поліщук О.А.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Засядьвовка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Покров адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора поліції Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Засядьвовка Миколи Миколайовича про скасування постанови серії ДПО18 №112876 від 24.01.2019р. про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказав про те, що 24.01.2019р. о 17:00 год. він, керуючи автомобілем Тайота-Прада д/н НОМЕР_2, рухався по вул..Г.Тикви зі сторони автовокзалу в сторону відділу поліції. Проїхавши перехрестя та пішохідний перехід він побачив, що рейсовий автобус раптово зменшив швидкість та направився праворуч до місця автобусної зупинки «Водоканал». Автобус своїми габаритами затуляв позивачу дорожні знаки, які були встановлені на правому узбіччі попереду нього. З метою уникнення зіткнення з автобусом позивач здійснив виїзд на зустрічну полосу та в цей час побачив, що водій рейсового автобусу передумав зупинятись на зупинці і продовжив рух по своїй полосі. Після здійснення вказаного маневру, позивача зупинили працівники поліції, які вказали на те, що позивач порушив п.16 ПДР України та склали постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КУпАП. При винесенні оскаржуваної постанови заперечення та твердження позивача про те, що із-за габаритів автобусу він не міг бачити дорожній знак «пішохідний перехід», який був встановлений на правому узбіччі; що він здійснював маневр з об'їзду автобусу, оскільки його водій змінив свій напрямок в бік зупинки; що був відсутній на зустрічному узбіччі дорожній знак «пішохідний перехід», як того вимагають ПДР України до уваги прийняті не були. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, а постанова про адміністративне правопорушення від 24.01.2019р. є незаконною та безпідставною, а тому просить її скасувати.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що він не заперечує факту обгону на пішохідному переході, однак вказує, що даний пішохідний перехід був облаштований не у відповідності із ПДР, оскільки був відсутній дублюючий знак пішохідного переходу. Крім того зазначив, що дорожня розмітка щодо наявності пішохідного переходу була зношена більш ніж на 60% відсотків, а тому її було погано видно.

Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивач керуючи автомобілем Тайота-Прада д/н НОМЕР_2 здійснив обгін автобуса на пішохідному переході, чим своїми діями порушив п.14.6 «в» ПДР України. Щодо твердження позивача про те, що він бачив як рейсовий автобус нібито зменшував швидкість та направлявся праворуч до місця автобусної зупинки «Водоканал» зазначив, що автобус не вмикав правого повороту, з огляду на що, водій автобуса не збирався зупинятись на зупинці. Щодо твердження позивача про те, що за рахунок габаритів даного автобусу, він не бачив дорожні знаки, які були встановлені на правому узбіччі попереду нього та дорожню розмітку, зазначає про те, що це свідчить про неуважність позивача при керуванні автомобілем та невиконання ним вимог дорожніх знаків та розмітки. Стверджує, що він діяв відповідно до закону та у межах наданих повноважень.

Суд, заслухавши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 24.01.2019 року інспектором поліції Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП Засядьвовком М.М. було винесено постанову Серії ДПО18 №112876, відповідно до якої 24.01.2019р. о 16:53 год. на вул..Г.Тикви м.Покров, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки Тайота-Прада д/н НОМЕР_2, здійснив обгін в зоні пішохідного переходу, чим своїми діями порушив п.16,14 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Згідно вказаної постанови на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

24.01.2019 року позивач отримав копію постанови.

Не погодившись із вказаною постановою, 31.01.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора поліції Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП Засядьвовка М.М. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.3 ст.288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення іншого органу (посадової особи) може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У свою чергу, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно п.4 розділу І Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Так, диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У відповідності до п.14.2. ПДР України перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що:

а) жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону;

б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч;

в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані;

г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.

У свою чергу, відповідно до п.14.6 «в» ПДР України, обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Згідно ПДР України пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1 , 5.35.2 , 5.36.1 , 5.36.2 , 5.37.1 , 5.37.2 , дорожньою розміткою 1.14.1, 1.14.2, 1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч;

Регульованим вважається пішохідний перехід, рух по якому регулюється світлофором чи регулювальником, нерегульованим - пішохідний перехід, на якому немає регулювальника, світлофори відсутні або вимкнені чи працюють у режимі миготіння жовтого сигналу.

У відповідності до п.18.1 ПДР водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується позивачем, ним здійснено обгін транспортного засобу в зоні пішохідного переходу.

Разом з тим, обґрунтовуючи відсутність складу адміністративного правопорушення та відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач посилається на те, що він об'єктивно не міг побачити при здійсненні обгону транспортного засобу наявність у даній ділянці пішохідного переходу через великі габарити автобуса, який рухався попереду нього, відсутність дублюючого знаку пішохідного переходу та неякісну розмітку. Однак, такі посилання позивача спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом з місця події, який долучений до матеріалів справи у якості доказу.

Так, за наслідками дослідження даного відеозапису шляхом його демонстрації у судовому засіданні, вбачається наявність належної розмітки пішохідного переходу на дорожньому покриті. Крім того із відеозапису не вбачається здійснення автобусом різких маневрів, у тому числі намагання останнього повернути, оскільки автобус не вмикав покажчик правого повороту та не зупинявся на зупинці.

Натомість посилання позивача на те, що через габарити автобуса він не міг побачити знак пішохідного переходу та не бачив дорожньої розмітки пішохідного переходу, однак здійснив обгін транспортного засобу - свідчить лише про неуважність водія при керуванні транспортним засобом.

Так, відповідно до ПДР України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п.18.4 ПДР, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Водії зобов'язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи.

При цьому слід зазначити, що згідно п.13.1. ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Отже, ПДР зобов'язано водіїв транспортних засобів дотримуватись певних вимог для забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі.

Відповідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду справи факту порушення позивачем вимог п.14.6 «в» ПДР України, суд дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена постанова, була розглянута інспектором поліції Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Засядьвовком М.М., як уповноваженою посадовою особою органу поліції безпосередньо на місці вчинення правопорушення, що передбачено ч.1 ст.276 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст. 222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376.

За даних обставин суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій, дотримання порядку їх вчинення та законність прийнятого рішення, а права й інтереси позивача не порушено, та враховуючи, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач діяв у відповідності з вимогами КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», а винесена ним постанова є законною, тому позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 9, 69, 77, 286 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора поліції Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Засядьвовка Миколи Миколайовича про скасування постанови серії ДПО18 №112876 від 24.01.2019р. про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 28.02.2019р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова