Справа № 120/459/19-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

14 лютого 2019 р. Справа № 120/459/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Мультян Марина Бондівна розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

до: державного реєстратора прав на нерухоме майно комунального підприємства "Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" Кульбіди Юрія Миколайовича, комунального підприємства "Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації"

про: визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до державного реєстратора прав на нерухоме майно комунального підприємства "Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" Кульбіди Юрія Миколайовича, комунального підприємства "Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Як випливає із матеріалів адміністративного позову відповідно до свідоцтв про право власності на майновий пай НОМЕР_2 від 28.11.2008 року, НОМЕР_3 від 20.05.2004 року, НОМЕР_4 від 28.05.2004 року, НОМЕР_5 від 14.03.2002 року позивачі являються співвласниками пайового фонду КСП "Південний Буг", загальна вартість якого становить 4 464.3 тис. грн. з відповідною часткою кожного з них в даному пайовому фонді.

03 серпня 2018 року відповідно до інформаційної довідки № НОМЕР_1 від 03 серпня 2018 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачам стало відомо, що державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства "Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" Кульбідою Ю.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 41633522 від 15.06.2018 року було внесено запис про реєстрацію право власності за ОСОБА_5 на 3/10 частини корівника по АДРЕСА_1

На переконання позивачів рішення про державну реєстрацію є протиправним, та таким, що порушує їх законні права і інтереси.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови позивачам у відкритті провадження у справі з огляду на таке.

За змістом статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні Zand v. Austria від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини 1, 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд окремо акцентує увагу на тому, що скасування рішень державного реєстратора з проведення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності вплинуть на майнові права третіх осіб. Тобто, спір у зазначеній справі, може стосуватися права власності третіх осіб на майнові паї.

Отже, у цій справі існує невирішений спір про право власності, що виключає можливість його розгляду за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності на майнові паї.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Разом з тим, відповідно до частини 6 статті 179 КАС України, у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Враховуючи викладене, суд роз'яснює позивачу, що розгляд даної справи здійснюється за правилами передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України.

З огляду на зазначене та враховуючи характер спірних правовідносин, який є цивільно-правовим і не має ознак публічно-правового спору в розумінні КАС України, даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а відтак, у відкритті провадження у адміністративній справі необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до державного реєстратора прав на нерухоме майно комунального підприємства "Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" Кульбіди Юрія Миколайовича, комунального підприємства "Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Мультян Марина Бондівна