Справа № 823/1972/18
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 лютого 2019 року

Київ

справа №823/1972/18

адміністративне провадження №К/9901/4753/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С. С.,

суддів: Васильєвої І. А., Юрченко В. П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2019 у справі №823/1972/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДС-ЦЕНТР" до Головного управління ДФС у Черкаській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, визнання протиправними і скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТДС-ЦЕНТР" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, Державної фіскальної служби України, в якому просило: визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області та Державної фіскальної служби України щодо зупинення реєстрації податкових накладних: від 07.11.2017 №9 на продаж ТОВ «Благовіщенський зернопродукт» палива котельного рідинного в кількості 5,64 тони на суму 94808,38 грн. (у т.ч. ПДВ 15801,40 грн.); від 08.11.2017 №10 на продаж ТОВ «Аграріко» оливи котельної для спалювання в кількості 9559 літрів на суму 133864,24 грн. (у т.ч. ПДВ 22310,71 грн.); визнати нечинним та касувати рішення Державної фіскальної служби України від 04.04.2018 №631688/41206353 про відмову в реєстрації податкової накладної від 07.11.2017 №9 на продаж ТОВ «Благовіщенський зернопродукт» палива котельного рідинного в кількості 5,64 тони на суму 94808,38 грн. (у т.ч. ПДВ 15801,40 грн.); визнати нечинним та касувати рішення Державної фіскальної служби України від 02.04.2018 №625733/41206353 про відмову в реєстрації податкової накладної від 08.11.2017 №10 на продаж ТОВ «Аграріко» оливи котельної для спалювання в кількості 9559 літрів на суму 133864,24 грн. (у т.ч. ПДВ 22310,71 грн.); зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 07.11.2017 №9 на продаж ТОВ «Благовіщенський зернопродукт» палива котельного рідинного в кількості 5,64 тони на суму 94808,38 грн. (у т.ч. ПДВ 15801,40 грн.); від 08.11.2017 №10 на продаж ТОВ «Аграріко» оливи котельної для спалювання в кількості 9559 літрів на суму 133864,24 грн. (у т.ч. ПДВ 22310,71 грн.).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.10.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2019, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 04.04.2018 №631688/41206353 про відмову в реєстрації складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «ТДС-ЦЕНТР» податкової накладної від 07.11.2017 №9. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 02.04.2018 №625733/41206353 про відмову в реєстрації складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «ТДС-ЦЕНТР» податкової накладної від 08.11.2017 №10. Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені Товариством з обмеженою відповідальністю «ТДС-ЦЕНТР» податкові накладні від 07.11.2017 №9 та від 08.11.2017 №10. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись із вказаними судовими рішеннями, Головне управління ДФС у Черкаській області подало касаційну скаргу до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, яка зареєстрована в автоматизованій системі діловодства суду 18.02.2019.

В той же час статтею 129 Конституції України як одну з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Із зазначеною правовою нормою Основного Закону України кореспондуються пункт сьомий частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який також відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, та стаття 13 цього Кодексу, якою закріплено право учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Механізм же реалізації права на касаційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано Главою 2 Розділу ІІІ КАС України.

Так, статтею 328 КАС України унормовані питання стосовно права на касаційне оскарження, за змістом частини першої якої учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже за змістом наведених законодавчих приписів право на касаційне оскарження судового рішення мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, однак лише у визначених законом випадках.

В свою чергу відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами пункту другого частини п'ятої статті 328 КАС України в редакції, чинній на час подання цієї касаційної скарги, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За визначенням пункту двадцятого частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною ж шостою статті 12 КАС України визначено перелік категорій справ незначної складності, який, втім не є вичерпним й, при цьому за змістом пункту десятого названої норми процесуального закону для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас згідно з положеннями частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із положеннями наведеної правової норми процесуального закону перекликаються й приписи частини четвертої статті 257 КАС України, яка відносить справи в аналогічних спорах до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, зважаючи на характер спірних правовідносин, предмет доказування у даній справі, суб'єктний склад її учасників, а також з огляду на неналежність зазначеної справи до категорії справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Разом з тим матеріали касаційної скарги не дають підстав для висновку щодо необхідності застосування, у даному випадку, підпунктів «а»-«г» пункту другого частини п'ятої статті 328 КАС України.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити.

Керуючись статтями 328, 333 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2019 у справі №823/1972/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДС-ЦЕНТР" до Головного управління ДФС у Черкаській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, визнання протиправними і скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.С. Пасічник

Судді: І.А. Васильєва

В.П. Юрченко