Справа № 826/9532/17
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9532/17 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Буланжер» до Головного управління ДФС у м. Києві, державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Буланжер» (надалі за текстом - «ТОВ «Прем'єр Буланжер») звернулось до суду з позовом про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 35409-17 від 08.06.2017 р.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що ним було помилково подано уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість за лютий 2015 р. і у подальшому ця помилка виправлена шляхом подачі податкової декларації за березень 2015 р.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Головне управління ДФС у м. Києві, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, скаржник зазначає, що позивач самостійно визначив грошові зобов'язання, а отже вони мали бути сплачені протягом строків визначених Податковим кодексом України (надалі за текстом - «ПК України»).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Прем'єр Буланжер» наполягає на законності та обгрунтованості судового рішення.

Крім доводів викладених у позовній заяві, позивач звертає увагу на те, що контролюючим органом проводилась камеральна перевірка податкової звітності і жодних порушень законодавства виявлено не було.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 березня 2015 р. ТОВ «Прем'єр Буланжер» за реєстраційним № подано податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 р. у якій відображено наступні показники:

- позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 61 120 грн. (рядок 18);

- від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 1 060 347 грн. (рядок 20);

- від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 999 227 грн. (рядок 21);

- від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 999 227 грн. (рядок 24).

16 квітня 2015 позивачем подано податкову декларацію № з податку на додану вартість за березень 2015 р.

Згідно цієї декларації:

- позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду складає 63 226 грн. (рядок 18);

- від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - 999 227 грн. (рядок 20);

- від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - 936 001 грн. (рядок 21);

- від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 936 001 грн. (рядок 24).

Також, 22 та 23 квітня 2015 р. позивач подав уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправлення самостійно виявлених помилок № , № за лютий 2015 року.

Цими розрахунками було знято суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 999 227 грн.

24 квітня 2015 р. ТОВ «Прем'єр Буланжер» звернулось до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві із листом за вих. №24/04-15ПБ у якому просило не визнавати уточнюючі розрахунки як податкову звітність, оскільки вони подані помилково, у зв'язку з чим внести відповідні коригування до картки особового рахунку.

08 червня 2017 р. Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкову вимогу № 35409-17 якою ТОВ «Прем'єр Буланжер» зобов'язано сплатити 710 308 грн. 13 коп. податкового боргу, у тому числі 199 848 грн. за основним платежем та 510 460 грн. 13 коп. пені.

За даними облікової картки платника податків податковий борг утворився зі сплати податку на додану вартість внаслідок подачі позивачем уточнюючих розрахунків.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України, тут та надалі норми у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За змістом пункту 202.1 статті 202 ПК України для платників податку на додану вартість звітним (податковим) періодом є один календарний місяць.

В силу приписів пункту 203.2 статті 203 ПК України сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України визначено, що при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом нарахування пені розпочинається після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Водночас, згідно пункту 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

У даній правовій ситуації ТОВ «Прем'єр Буланжер» відобразило значення податкового кредиту та податкових зобов'язань у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2015 р. з урахуванням відповідних показників за лютий 2015 р. та письмово повідомило контролюючий орган про те, що уточнюючі розрахунки подано помилково.

Не можна залишити поза увагою і той факт, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.01.2018 р. у справі № 826/13210/17 Головному управлінню ДФС в м. Києві було відмовлено у задоволенні позову про стягнення 710 609 грн. 60 коп. податку на додану вартість з огляду на відсутність податкового боргу.

За таких обставин, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про те, що у Головного управління ДФС в м. Києві були відсутні підстави для прийняття спірної вимоги.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального закону.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 26 лютого 2019 р,

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук