Справа № 826/8187/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 лютого 2019 року № 826/8187/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до1. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича, 2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання неправомірними дій, протиправною бездіяльності, не чинним (неправомірним) рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича (далі - Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК» Оберемко Р.А., відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 2) про:

- визнання неправомірними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. щодо визнання Договору №349330 банківського - вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 p., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» та ОСОБА_1 нікчемним;

- визнання нечинним (неправомірним) рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. щодо визнання Договору №349330 банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 p., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» та ОСОБА_1 нікчемним;

- визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. щодо невнесення інформації про - ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. внести інформацію про вкладника ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» (, МФО 380430, місцезнаходження: м. Київ, пр-т Московський, 16) за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню та надати її до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, затвердити загальний реєстр вкладників Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (, МФО 380430, місцезнаходження: м. Київ, пр-т Московський, 16) для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, до якого буде внесено інформацію про ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника за договором №349330 банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 p.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 травня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/8187/15, закінчено підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 21 січня 2016 року зупинено провадження в адміністративній справі № 826/8187/16 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/9693/13-а за конституційним поданням Верховного суду України до Конституційного суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012р. №4452-VІ.

Повістками про виклик представників сторін викликано в судове засідання на 23.01.2019 року з метою з'ясування питання щодо можливості поновлення провадження в адміністративній справі № 826/8187/15.

Ухвалою суду від 23.01.2019 року поновлено провадження в адміністративній справі № 826/8187/15, а розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.2019 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання нечинним (неправомірним) рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. щодо визнання Договору №349330 банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 p., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» та ОСОБА_1 нікчемним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17 червня 2014 року між ним та АТ «ЄВРОГАЗБАНК» був укладений договір банківського вкладу з фізичною особою.

На свій поточний рахунок позивачем було зараховано грошові кошти в розмірі 139 500,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

В подальшому, позивачу стало відомо про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «ЄВРОГАЗБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ЄВРОГАЗБАНК» та про початок процедури ліквідації АТ «ЄВРОГАЗБАНК».

На звернення позивача до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК» Оберемка Р.А. про надання інформації/пояснення щодо включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, отримав лист від 03.04.2015 року, в якому повідомлялось про нікчемність правочину (Договору банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 року № 349330).

Позивач вважає, що у Уповноваженої особи фонду не було законних підстав визнавати договір банківського вкладу нікчемним, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв'язок між прийняттям Банком коштів на депозит, зобов'язанням виплатити проценти за користування зазначеними грошовими коштам та настанням неплатоспроможності Банку; також, оскільки, в даному випадку, недійсність вказаного договору банківського владу законом не встановлена, то визнання його нікчемним та не включення позивача до переліку вкладників є незаконним та вчинено з перевищенням повноважень відповідача.

А тому, з метою відновлення порушених, на думку позивача, прав, свобод та інтересів необхідно визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. щодо визнання Договору № 349330 банківського - вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 p., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» та ОСОБА_1 нікчемним, скасування такого рішення та зобов'язати відповідачів вчинити певні дії пов'язані з поновленням його прав як вкладника ПАТ «Європейський газовий банк».

В своєму відзиві представник відповідача 1 зазначає, що позивач є такою особою, яка не набула права на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а відтак, вказана особа правомірно не була включена до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів.

Окрім цього, представник відповідача 1 зазначає, що оскільки правочини та внесення коштів на поточний рахунок визнано нікчемними, то позивач не має вкладу у банку та не є вкладником банку, як наслідок грошові кошти, про які зазначено в адміністративному позові не підлягають відшкодуванню за рахунок ФГВФО, а отже й підстав для внесення позивача до повного переліку вкладників відсутні.

Окрім цього, відповідач 1 також зазначив, що на дату зарахування коштів на рахунок позивача відносно банку діяла постанова Правління Національного банку України від 17.06.2014 року № 366/БТ «Про віднесення АТ «ЄВРОГАЗБАНК» до категорії проблемних», відповідно до якої Банк віднесено до категорії проблемних строком з дати її прийняття та до 18.12.2016 року включно, та в банку було зупинено здійснення таких операцій, як, зокрема: залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб у національній та іноземній валютах; відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) та залучення на поточні рахунки клієнтів ( у тому числі карткові) - фізичних осіб (резидентів) коштів у національній та іноземній валютах.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у поданому до суду відзиві вказує про те, що в наданому Уповноваженою особою переліку вкладників АТ «ЄВРОГАЗБАНК» інформація про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб була відсутня, у зв'язку з чим дані щодо нього не могли бути враховані при складанні загального реєстру.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2014 року між АТ «ЄВРОГАЗБАНК» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Вкладник) було укладено договір банківського вкладу з фізичною особою № 349330, відповідно до умов якого, Банк відкриває Вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_2, на який Вкладник зараховує грошові кошти в розмірі 139 500, 00 грн., строком на один місяць під 23 проценти річних.

Відповідно до квитанції № 78759 від 17.06.2014, ОСОБА_1 на вказаний вкладний (депозитний) рахунок були перераховані кошти в розмірі 139 500, 00 грн.

Постановою Правління Національного банку України від 16 липня 2014 року № 424 Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16 липня 2014 року № 57, розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 17 липня 2014 року по 17 жовтня 2014 року та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "ЄВРОГАЗБАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ковальова Віктора Михайловича.

13 жовтня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 111 "Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації в АТ "ЄВРОГАЗБАНК", відповідно до якого продовжено строки повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ "ЄВРОГАЗБАНК на один місяць до 17 листопада 2014 року.

Постановою Правління Національного банку України від 17 листопада 2014 року № 725 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК" та Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 листопада 2014 року № 121 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" відкликано банківську ліцензію Публічного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК" розпочато процедуру ліквідації Банку строком на один рік з 18 листопада 2014 року по 17 листопада 2015 року. Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ "ЄВРОГАЗБАНК" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ковальова Віктора Михайловича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2014 року № 150 "Про призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ "ЄВРОГАЗБАНК" призначено з 19 грудня 2014 року уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ "ЄВРОГАЗБАНК" провідного юрисконсульта відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Оберемка Романа Анатолійовича.

Як зазначає позивач у позовній заяві та встановлено з матеріалів справи, ним було подано до відповідачів заяви (від 26.11.2014, 03.12.2014, 18.12.2014) про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та подано відповідні скарги, у відповідь на які ОСОБА_1 повідомлено про відсутність інформації щодо нього в переліку вкладників, переданого до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та рекомендовано з даного питання звернутися до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ "ЄВРОГАЗБАНК".

03 квітня 2015 року відповідачем 1 листом за № 760-7-21, на звернення позивача від 04.03.2015 року, повідомлено про те, що договір № 349330 банківського вкладу з фізичною особою від 17 червня 2014 року, операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемним.

Незгода з вказаними діями відповідача обумовили ОСОБА_1 на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд частково погоджується з доводами ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI), Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860 (далі - Положення № 14).

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Гарантії Фонду є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченої Законом № 4452-VI; для виконання Фондом відповідних зобов'язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб'єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25).

Системний аналіз положень Закону № 4452-VI дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.

Отже, Закон № 4452-VI пов'язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників; 6) опублікування Фондом оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, що здійснюється не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на дату прийняття Правлінням НБУ постанови від 16 липня 2014 року № 424 «Про віднесення ПАТ «Єврогазбанк» до категорії неплатоспроможних» на депозитному рахунку ОСОБА_1 відкритому відповідно до укладеного договору банківського вкладу № 349330 від 17 червня 2014 року, знаходилась сума 139 500, 00 грн.

Кошти на депозитний рахунок позивача були зараховані шляхом внесення готівки до каси банку, що підтверджується квитанції № 78759 від 17 червня 2014 року.

Разом з тим, Уповноваженою особою Фонду договір банківського вкладу (депозиту) № 349330 від 17 червня 2014 року, визнано нікчемним на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

А тому відповідач 1 вважає, що, укладаючи такий договір банківського вкладу (депозиту) банк надав кредитору переваги (пільги), прямо не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку.

Зокрема, підставою для такого висновку стало те, що під час перевірки відповідачем 1 банківських операцій, у тому числі і договорів банківських вкладів на предмет їх нікчемності було встановлено, що група осіб (в тому числі і позивач) штучно створювали обов'язок Фонду гарантування щодо відшкодування грошових коштів на загальну суму 4 084 800, 00 грн., яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів шляхом дроблення одного вкладу на зазначену суму та перерахування таких коштів на 22 окремих рахунки, згідно відкритих депозитних договорів.

За наслідками такої перевірки, враховуючи рішення Виконавчої дирекції Фонду (протокол № 240/1 від 20.11.2014) відповідачем 22.12.2014 було видано наказ № 178/1, яким, зупинено перерахування/виплати за правочинами (транзакціями) згідно переліку, який додається до зазначеного наказу; визнано нікчемними всі правочини (транзакції та операції, договори), згідно переліку, який додається до цього наказу. Зокрема, як вбачається з витягу з додатку до Наказу № 178/1 від 22.12.2014 до переліку нікчемних правочинів віднесено договір № 349691 від 18 червня 2014 року банківського вкладу з фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) та транзакції/операції з залучення грошових коштів в розмірі 139 500,00 грн. на рахунок № НОМЕР_2.

Надаючи оцінку встановленим під час розгляду справи обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною другою статті 38 Закону № 4452-VI визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Приписами ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Враховуючи викладене, суд звертає увагу, що Закон № 4452-VI визначає порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів ФГВФО не здійснюється.

Так, згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

У той же час, з аналізу наведених правових норм вбачається, що пункт 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI не поширює свою дію на договір, укладений між позивачем та ПАТ «Єврогазбанк». Зокрема, зі змісту даної норми вбачається, що вона поширює свою дію на випадки, коли саме банк уклав з одним із кредиторів договір; на підставі такого договору у останнього виникають переваги (пільги) стосовно інших кредиторів банку; умови цього договору передбачають перерахування банком коштів або передачу майна банком такому кредитору.

Відтак, метою пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI є недопущення зменшення активів банку або якості (ліквідності) таких активів на шкоду інших кредиторів, а також захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією щодо застосування пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, викладену, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 910/14681/17, від 30 травня 2018 року у справі № 910/23036/16, від 23 жовтня 2018 року у справі № 804/6992/15.

При цьому, суд зазначає, що договір банківського вкладу (депозиту) № 78759 від 17 червня 2014 року, який на думку Уповноваженої особи Фонду є нікчемним, укладений до початку віднесення ПАТ «Єврогазбанк» до категорії неплатоспроможних, розміщення вкладів відбулось також до початку процедури виведення банку з ринку.

За таких обставин позивач є вкладником ПАТ «Єврогазбанк» на рахунках якого на момент віднесення банку до категорії неплатоспроможних знаходився вклад, відповідно на нього поширюються гарантії, встановлені статтею 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 справа 802/351/16-а, постанові Верховного Суду від 27.11.2018 справа №826/2322/16.

При цьому, посилання Уповноваженої особи на постанову правління Національного банку України Правління Національного банку України від 17.06.2014 року № 366/БТ «Про віднесення АТ «ЄВРОГАЗБАНК» до категорії проблемних», якою встановлено обмеження в діяльності банку, що була наявна на момент укладання договору банківського вкладу № 78759 від 17 червня 2014 року та, на її переконання, перешкоджала його укладенню, судом оцінюється критично, оскільки зазначена постанова в силу частини третьої статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, а рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних на дату укладення правочину прийнято не було.

Окрім цього, при укладанні договору банківського вкладу (депозиту) № 78759 від 17 червня 2014 року додаткових пільг чи переваг надання Банком кредитору або вкладнику судом не встановлено, а тому суд також вважає безпідставним посилання відповідача на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як встановлену підставу визнання договору банківського вкладу нікчемним. При цьому, суд наголошує, що питання гарантування виплати відшкодування за договором банківського вкладу це гарантований Законом обов'язок держави.

Також, відповідачем не надано доказів наявності інших підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, внаслідок яких правочин позивача з АТ «Єврогазбанк» є нікчемним.

Таким чином, відповідач 1 не довів належними та допустимими доказами того, що у момент укладення договору банківського вкладу та здійснення транзакції ПАТ «Єврогазбанк» щодо зарахування суми коштів на депозитний рахунок, позивач отримав перевагу стосовно інших вкладників банку та не обґрунтував у чому така перевага полягала.

При виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. При цьому, перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15. Верховним Судом також постановами від 10 травня 2018 році у справі № 826/20429/14, від 21 червня 2018 року у справі № 802/4016 та від 21 червня 2018 року у справі № 821/3601/15-а відмовлено у задоволенні заяви Уповноваженої особи ФГВФО про перегляд рішень суду касаційної інстанції 2016 та 2017 року, якими було задоволено позови фізичних осіб у відносинах, що є аналогічними до відносин у справі № 804/6992/15.

Як наслідок, варто зауважити, що положення статті 228 ЦК України щодо нікчемності правочину не можуть бути застосовані Фондом чи уповноваженою особою при здійснення власних функцій щодо виявлення та віднесення правочину до нікчемних у порядку статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, суд виходить з того, що Фонд або його уповноважена особа, за загальним правилом, не може посилатися на неправомірні або оспорюванні дій працівників банку під час оформлення договірних відносин з клієнтами та виконання такими працівниками умов цих договорів для обґрунтування наявності підстав для застосування положень частини третьої статті 38 Закону 4452-VI.

Такі неправомірні або оспорюванні дії повинні доводитися в порядку, зокрема, кримінального провадження, рішення в якому відповідно до статті 78 КАСУ є обов'язковими для адміністративних судів.

Суд також враховує, що право громадянина на власність як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства закріплено в Конституції України, у якій установлено основні положення щодо власності (статті 13, 41, 142 та 143 Конституції України), закріплено рівність усіх суб'єктів права власності (статті 1 та 13 Конституції України), гарантії права власності та обов'язки власників (статті 13 і 41 Конституції України). Крім того, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Поширення на грошові кошти, які перебувають на рахунку у банку (вкладному, поточному), режиму права власності підтверджується положеннями статей 1058, 1066 ЦК України та статей 8, 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», відповідно до яких, зокрема, власник рахунку має право у будь-який час розпоряджатися коштами, які перебувають на такому рахунку на умовах та у порядку, встановленому Законом та договором.

Дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (частина перша статті 1058 ЦК України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування, в порядку передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації.

Аналогічна позиція була висловлена Пленумом Верховного Суду України в постанові від 03 липня 2015 року № 13.

Таким чином, за вказаних обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем 1 не доведено наявності правових підстав вважати договір банківського вкладу № 78759 від 17 червня 2014 року нікчемним та, відповідно, застосовувати наслідки нікчемності до даного договору, так само, як не доведено наявність інших правових підстав, визначених Законом № 4452-VI, для невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів ФГВФО, тобто Уповноважена особа Фонду, як суб'єкт владних повноважень та сторона у справі, всупереч вимогам частини другої статті 77 КАС України не довела правомірності своїх дій (рішень) у спірних правовідносинах з позивачем.

Отже, встановлені обставини дають підстави для висновку про необґрунтованість невключення Уповноваженою особою Фонду Договору банківського вкладу ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників з визначенням розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, а тому підлягають задоволенню позовні вимоги в частині:

- визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. щодо невнесення інформації про ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- визнання неправомірними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. щодо визнання Договору №349330 банківського - вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 p., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» та ОСОБА_1 нікчемним.

У той же час, суд звертає увагу, що згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року по справі №826/19725/15 (адміністративне провадження №К/9901/14588/18), виплативши вкладнику кошти, Фонд на таку ж саме суму стає кредитором банку третьої черги (пункт 3 частини першої статті 52 Закону № 4452-VI).

Відтак, твердження відповідача про те, що даний правочин спрямований на заволодіння державними коштами, є безпідставним, враховуючи також і те, що загальний обсяг зобов'язань банку не змінився.

Вирішуючи позовну вимогу позивача про зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. внести інформацію про вкладника ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» (, МФО 380430, місцезнаходження: м. Київ, пр-т Московський, 16) за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню та надати її до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Діючими нормативно-правовими актами не передбачено, після складання Переліку вкладників, функцій Уповноваженої особи щодо повторного складання або перезатвердження Переліку вкладників.

Отже, за вказаних обставин, вказана вимога задоволена бути не може, у зв'язку з неналежно обраним способом судового захисту.

У той же час, пунктом 6 розділу ІІІ Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Виходячи з системного аналізу вказаних нормативно-правових актів, суд дійшов до висновку про те, що надання Уповноваженою особою додаткової інформації про вкладника на підставі п. 6 розділу ІІІ Положення № 14, є підставою для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В зв'язку з цим, з урахуванням належного способу захисту, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що інформація про позивача до переліку вкладників внесена не була, а відповідачу 2 додаткова інформація про позивача не надавалася, у суду відсутні підстави для задоволення вимоги позивача щодо зобов'язання Фонду затвердити загальний реєстр вкладників Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (, МФО 380430, місцезнаходження: м. Київ, проспект Московський, 16) для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, до якого буде внесено інформацію про ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника за договором №349330 банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 p. до Загального реєстру вкладників ПАТ «Європейський газовий банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемко Роман Анатолійович, невключивши ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників з визначенням розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, діяв поза межами повноважень та у спосіб, що визначених Конституцією та законами України, необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, не розсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Відповідно до ч. 1 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 статті 6 КАС України).

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Пунктом 17 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" джерелами формування коштів Фонду є кошти з Державного бюджету України (у тому числі облігації внутрішньої державної позики).

Враховуючи, що відповідачем у даній справі є посадова особа Фонду, то судові витрати слід присудити саме за рахунок Фонду.

Таким чином, беручи до уваги положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в контексті ч.1 ст.139 КАС України, суд вважає за правильне присудити судові витрати у формі судового збору у розмірі 43,86 грн. на користь позивача за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, ст. 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. щодо невнесення інформації про ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

3. Визнати неправомірними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. щодо визнання Договору № 349330 банківського - вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 p., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» та ОСОБА_1 нікчемним.

4. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Договору банківського вкладу (депозиту) № 349330 від 17.06.2014 p.

5. В задоволенні решті позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) відмовити.

6. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 43 (сорок три) грн. 86 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко