Справа № 500/2183/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/910/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Обрізка І.М., Онишкевича Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк" в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року у справі № 500/2183/18 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк" в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" до Державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Сагайдак Ірини Володимирівни , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Білецька Ніна Анатоліївна, Приватне підприємство "Альпіна" про визнання протиправними і скасування рішень та поновлення записів, -

суддя в 1-й інстанції - Баб'юк П.М.,

час ухвалення рішення - 04.12.2018 року,

місце ухвалення рішення - м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення - 10.12.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі - позивач, ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк") із позовом до Державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Сагайдак Ірини Володимирівни (далі - відповідач, державний реєстратор), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Білецька Ніна Анатоліївна, Приватне підприємство "Альпіна" (далі - ПП «Альпіна»), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Сагайдак Ірини Володимирівни за індексним номером 43489508 від 16.10.2018 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким припинено обтяження нерухомого майна іпотекою за реєстраційним номером 2116179 від 23.06.2005; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Сагайдак Ірини Володимирівни за індексним номером 43489314 від 16.10.2018 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким припинено обтяження (арешт нерухомого майна) за реєстраційним номером 2116232 від 23.06.2005; поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про обтяження (арешт нерухомого майна) за реєстраційним номером 2116179 від 23.06.2005 та речове право (іпотека) за реєстраційним номером 2116232 від 23.06.2005; стягнути з відповідача в користь позивача усі судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 23.06.2005 між позивачем та ПП «Альпіна» укладено договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до умов якого, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитних договорів укладених з позичальниками передано позивачу в іпотеку цегляне приміщення загальною площею 831,5 кв. м, зазначене в плані під літ, «А», що знаходиться по вул. М. Гоголя,5 в м. Тернопіль.

Приватним нотаріусом Білецькою Н.А. 23.06.2005 накладена заборона відчуження зазначеного в договорі приміщення (в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження №2116232) та зареєстровано обтяження приміщення під літ. «А» загальною площею 831.50 кв. м., адреса: Тернопільська обл. м. Тернопіль, вул. Гоголя М, 5 іпотекою (в Державному реєстрі іпотек №2116179).

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.06.2018 державним реєстратором зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна приміщення під літерою «А» площею 831,5 кв м, розташованого за адресою м. Тернопіль, вул. Гоголя, 5. Підставою внесення даного запису стала постанова державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Проте, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки державним реєстратором прийнято рішення про припинення вищезазначених обтяження та іпотеки.

Позивач вважає прийняті рішення державного реєстратора про припинення обтяження та іпотеки, накладених приватним нотаріусом Білецькою Н.А. неправомірними та такими, що підлягають до скасування у зв'язку із невідповідністю рішення державного реєстратора чинному законодавству, з порушенням його процесуальних норм. Зокрема, державний реєстратор порушив вимоги норм статей 10 та 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», незважаючи на суперечності між заявленими вимогами та даних в реєстрах речових прав та їх обтяжень.

Позивач звертає увагу суду на те, що припинення іпотечного договору не є підставою для припинення зобов'язань, зокрема, й таких, що виникли до моменту припинення договору. Адже постановою Верховного суду від 08.05.2018 у справі №921/768/16-г/7, що стала підставою для внесення державним реєстратором записів про припинення обтяження 16.10.2018 №43489314 та припинення іпотеки 16.10.2018 №43489508, визнано договір іпотеки нерухомого майна №4947 від 23.06.2005 та договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки - припиненим, а не розірваним. Позивач вважає, що зазначена постанова не є підставою для прийняття рішення зняття обтяження у відповідних державних реєстрах без з'ясування обставин виконання основних зобов'язань. Не погоджуючись із зазначеними рішеннями відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновкам, викладених у рішенні суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належну оцінку постанові Верховного Суду від 08.05.2018 рок у справі №921/768/16-г/7. Крім того, визнаючи дії державного реєстратора щодо прийняття рішень про припинення обтяжень, судом першої інстанції не було застосовано норми Закону, що підлягали застосуванню, на які звертав увагу позивач, а саме: ч.3 ст. 10, п.5 ч. 1 ст. 24, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Суд першої інстанції дійшов невірного висновку, що арешт майна в рамках виконавчого провадження та заборона відчуження є різними за своєю природою способами обтяження. Просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з частиною 1 статті 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Статтею 31-1 Закону №1952-IV передбачені особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів.

Так, відповідно до частини 1 статті 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

З аналізу зазначених норм права вбачається, що одним із документів, що підтверджує припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, при отриманні якого державний реєстратор зобов'язаний перевірити наявність такого рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а в разі його відсутності надіслати запит на адресу суду для підтвердження наявності такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для здійснення державним реєстратором записів про припинення обтяжень 16.10.2018 індексний номер рішення 43489314 та індексний номер рішення 43489508 була постанова Верховного суду від 08.05.2018 у справі №921/768/16-г/7.

При цьому, судом встановлено, що ПП «Альпіна», як власник нерухомого майна - приміщення під літ. «А» загальною площею 831,5 кв м, що знаходиться за адресою по вулиці Гоголя, 5 в місті Тернополі подало заяву про проведення реєстрації припинення іпотеки та зняття заборон державному реєстратору разом із рішенням Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 921/768/16-г/7 та оригіналом договору іпотеки. І, за наслідками перевірки поданих документів державний реєстратор прийняв рішення про внесення відомостей до реєстру про припинення іпотеки та зняття заборони.

Згідно з резолютивною частиною постанови Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №921/768/16-г/7 визнано припиненими договір іпотеки нерухомого майна №4947 від 23.06.2005 та договір №2566 від 22.06.2009 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки укладені між ПП «Альпіна» ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк»

Суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначене судове рішення, яке набрало законної сили, встановлює правові наслідки та, відповідно, може бути підставою для припинення іпотеки та/або обтяження нерухомого майна.

Враховуючи те, що постанова Верховного Суду є документом, на підставі якого державний реєстратор має право вчиняти реєстраційні дії та приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в порядку, визначеному Законом №1952-IV, та оскільки заявник - ПП «Альпіна» надав всі документи, отримані у встановленому законом порядку, для здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень, то відповідні реєстраційні дії не підлягають скасуванню.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 23 червня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (яке після проведених змін до Статуту затверджених постановою КМУ від 06 квітня 2011 № 502, перейменовано на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») та приватним підприємством «Альпіна» укладено договір іпотеки нерухомого майна, який посвідчений 23.06.2005 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою Н.А., та зареєстрований в реєстрі за № 4947 (далі - договір іпотеки) (аркуші справи 10-12) та договір №2566 від 22.06.2009 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки.

Відповідно до умов договору іпотеки, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитних договорів, укладених з позичальниками (ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12) Договори відновлювальної кредитної лінії №5,6,7,4,8,9,10,11,12,13), передано в іпотеку цегляне приміщення загальною площею 831,5 кв. м, зазначене в плані під літ, «А», що знаходиться по вулиці М.Гоголя під №5 в м. Тернопіль.

В зв'язку із посвідченням договору іпотеки приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 23.06.2005 накладено заборону відчуження зазначеного в договорі приміщення, яке належить ПП «Альпіна» до припинення дії договору іпотеки (зареєстровано в реєстрі за №4948/51).

Як випливає з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єктів, приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою Н.А. в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 23.06.2005 зареєстровано обтяження за реєстраційним номером 2116232, тип обтяження - заборона на нерухоме майно (Відомості з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна).

22 червня 2009 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою Н.А. за реєстраційним номером 2116179 зареєстровано тип обтяження - іпотека приміщення під літ. «А» загальною площею 831.50 кв. м., адреса: Тернопільська обл. м. Тернопіль, вулиця Гоголя М, будинок 5 (Відомості з Державного реєстру іпотек).

Виконавчим написом приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу №2331від 12.08.2011запропоновано звернути стягнення на приміщення під літ. «А» загальною площею 831,5, розташованого за адресою: м. Тернопіль, вул. Гоголя, 5, що належить на праві приватної власності ПП «Альпіна». За рахунок коштів отриманих від реалізації зазначеного приміщення, задовольнити вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк».

На виконання згаданого виконавчого напису 06.06.2018 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56544201 (аркуш справи 14) та постанову про арешт майна боржника.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта державна реєстрація суб'єкта, інформація про державну реєстрацію обтяження, а саме арешту нерухомого майна, 08.06.2018 внесена до спеціального підрозділу під номером запису про обтяження 2652223.

Постановою Верховного суду від 08.05.2018 у справі № 921/768/16-г/7 визнано припиненими договір іпотеки нерухомого майна № 4947 від 23.06.2005 та договір № 2566 від 22.06.2009 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки укладені між ПП «Альпіна» ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Державним реєстратором 16.10.2018 (індексний номер рішення: 43489314) на підставі постанови Верховного суду від 08.05.2018 у справі № 921/768/16-г/7 припинено обтяження, а саме, заборону на нерухоме майно приміщення під літ. «А» загальною площею 831,5 кв м, що знаходиться за адресою вул. Гоголя, 5 м. Тернопіль, що здійснено запис за реєстраційним номером 2116232 від 23.06.2005 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження).

Державним реєстратором 16.10.2018 (індексний номер рішення: 43489508) на підставі постанови Верховного суду від 08.05.2018 у справі № 921/768/16-г/7 припинено іпотеку приміщення під літ. «А» загальною площею 831,5 кв м, що знаходиться за адресою вул. Гоголя, 5 м. Тернопіль іпотекою, що здійснено запис за реєстраційним номером 2116179 від 23.06.2005 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження).

Ч.2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Якщо іпотекодержатель скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду. (частина 3 статті 49 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно із частиною 3 статті 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 31-1 Закону №1952-IV передбачені особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів.

Так, відповідно до частини 1 статті 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Разом з тим, частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» від 6 жовтня 2016року №1666-VIIIвизначено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Як визначено пунктом 3 частини 1 статті 2 Закону №1952-IV заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

З аналізу зазначених норм права вбачається, що одним із документів, що підтверджує припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, при отриманні якого державний реєстратор зобов'язаний перевірити наявність такого рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а в разі його відсутності надіслати запит на адресу суду для підтвердження наявності такого рішення.

Як підтверджено матеріалами справи, підставою для здійснення державним реєстратором записів про припинення обтяжень 16.10.2018 індексний номер рішення 43489314 та індексний номер рішення 43489508 була постанова Верховного суду від 08.05.2018 у справі №921/768/16-г/7.

ПП «Альпіна», як власник нерухомого майна - приміщення під літ. «А» загальною площею 831,5 кв м, що знаходиться за адресою по вулиці Гоголя, 5 в місті Тернополі подало заяву про проведення реєстрації припинення іпотеки та зняття заборон державному реєстратору разом із рішенням Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 921/768/16-г/7 та оригіналом договору іпотеки. І, за наслідками перевірки поданих документів державний реєстратор прийняв рішення про внесення відомостей до реєстру про припинення іпотеки та зняття заборони.

Згідно з резолютивною частиною постанови Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №921/768/16-г/7 визнано припиненими договір іпотеки нерухомого майна №4947 від 23.06.2005 та договір №2566 від 22.06.2009 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки укладені між ПП «Альпіна» ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначене судове рішення, яке набрало законної сили, встановлює правові наслідки та, відповідно, може бути підставою для припинення іпотеки та/або обтяження нерухомого майна.

Враховуючи те, що постанова Верховного Суду є документом, на підставі якого державний реєстратор має право вчиняти реєстраційні дії та приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в порядку, визначеному Законом №1952-IV, та оскільки заявник - ПП «Альпіна» надав всі документи, отримані у встановленому законом порядку, для здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень, то відповідні реєстраційні дії не підлягають скасуванню, як правильно зазначив суд першої інстанції.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відносини між позивачем та боржниками (фізичними особами) визначені окремими кредитними договорами, і припинення договору іпотеки не перешкоджає стягненню заборгованості по кредитам (за її наявності), а тому колегія суддів прийшла до переконання, що здійснення оскаржуваних реєстраційних дій не порушило прав позивача на стягнення заборгованості по кредитах.

Апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк" в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року у справі № 500/2183/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 28/02/2019 року