Справа № 805/3707/18-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року справа №805/3707/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєв Е.Г., суддів Ястребової Л.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 р. у справі № 805/3707/18-а (головуючий І інстанції Бабаш Г.П.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу №955 від 18.05.2018 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля",-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" (далі - позивач, ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля") звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач-1, ОВПП ДФС), в якій просило: визнати протиправним та скасувати наказ №955 від 18.05.2018 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля".

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено, а саме суд: визнав протиправними та скасував наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №955 від 18.05.2018 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля"; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржуваний наказ прийнятий у зв`язку з отриманням Дніпропетровським управлінням Офісу ВПП ДФС ухвали слідчого судді про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля". Згідно із пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону. В допуску до проведення перевірки позивачем було відмовлено. У зв'язку з чим було складено акт перевірки. Апелянт зазначає, що законодавством не передбачено право суб'єкта владних повноважень на власний розсуд нехтувати виконання судового рішення в межах конкретної справи за наявністю висновків Верховного Суду з аналогічних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" зареєстроване в якості юридичної особи, місце знаходження юридичної особи: 85043, Донецька область, м. Добропілля, м. Білецьке, вул. Красноармійська, б. 1А.

Дніпропетровським управлінням Офісу ВПП ДФС було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Востокснабагро" за грудень 2015 року, січень-березнь 2016 року, червень-липень 2016 року, з ТОВ "Торговий дім "Євротрасоіл" за лютий-березень 2015 року, з ТОВ "Промподшипник" за березень 2015 року, з ТОВ "Морсервісагро" за березень 2015 року, з ТОВ "Олімп-Оіл" за листопад 2015 року, з ТОВ "ТПК Біосервіс" за листопад-березень 2015 року, з ТОВ "Алзо" за серпень 2015 року, ТОВ "ТК Агровосток" за серпень-вересень 2016 року.

За результатами перевірки складено акт від 21.07.2017 року №79/28-10-46-14/37014600.

18.05.2018 відповідачем видано наказ № 955 про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" у зв`язку з отриманням Дніпропетровським управлінням Офісу ВПП ДФС ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Білоцерківець О.А. від 07.02.2018 по справі №757/5468/18-к за клопотанням старшого слідчого ОВС 4 відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України Харченка С.В., у зв`язку з наявністю кримінального провадження №0003128 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2017 року за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.491, ч.3 ст.212, ч.2 ст.205 КК України, про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Востокснабагро" за період грудень 2015 року, січень-березень 2016 року та червень-липень 2016 року. Тобто, фактично предметом перевірки були визначені взаємовідносини які були предметом дослідження перевіркою за актом від 21.07.2017 року №79/28-10-46-14/37014600.

22.05.2018 Офісом великих платників податків ДФС складено акт №45/28-10-46-14-37014600 про відмову в допуску представників Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ДТЕК "Добропіллявугілля" по взаємовідносинах з ТОВ "Востокснабагро" за грудень 2015 року, січень-березень 2016 року та червень-липень 2016 року.

Згідно письмових пояснень позивача від 22.05.2018 №1-1/357 до акту про відмову представником Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ДТЕК "Добропіллявугілля" по взаємовідносинах з ТОВ "Востокснабагро" за грудень 2015 року, січень-березень 2016 року та червень-липень 2016 року від 22.05.2018 року №45/28-1-46-14-37014600, позивачем відмовлено у допуску посадових осіб Офісу великих платників податків ДФС до проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі Наказу №955 від 18.05.2018 року, з підстав протиправності цієї перевірки, оскільки ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2018 про призначення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, ухвалено з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов до висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого наказу.

Суд апеляційної інстанції з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 21 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно із пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

За приписами п. 78.4 ст.78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розпис копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 78.5. статті 78 Кодексу).

За приписами пункту 81.1. статті 81 Кодексу, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

-направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

-копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

-службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Встановлені главою 8 розділу ІІ Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду перевірки. Реалізація такого права за відсутності обов'язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

Платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема виїзної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Матеріали справи свідчать що позивачем 22.05.2018 в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідачеві відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття спірного наказу було зазначено ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Білоцерківець О.А. від 07.02.2018 року по справі №757/5468/18-к, прийнятої у рамках кримінального провадження.

Водночас, ухвалою Київського апеляційного суду від 10.10.2018 року по справі №757/5468/18-к скасовано вказану ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України Харченка С.В. про призначення виїзної позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства України TОB "ДТЕК Добропіллявугілля" по проведеним фінансово-господарським операціям із Т0В "Востокснабагро" за весь період взаємної діяльності, з питань правильності нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства, додержання вимог митного та валютного законодавства України.

При цьому в ухвалі апеляційного суду зазначено, що серед зазначених у клопотанні слідчого суб`єктів підприємницької діяльності, які підлягають перевірці, відсутнє TОB "ДТЕК Добропіллявугілля". Суд мотивував своє рішення відсутністю належного обґрунтування слідчим суддею проведення позапланової документальної перевірки товариства, зокрема, позивача у справі.

Тобто, рішенням суду, яке набрало законної сили, скасовано ухвалу слідчого судді, яка була підставою для прийняття ГУ ДФС оскаржуваного наказу.

Суд зазначає, що судове рішення, скасоване вищестоящою інстанцією, не може породжувати будь-які правові наслідки з моменту його ухвалення, а саме з 07.02.2018 року.

У контексті наведеного, суд вважає за необхідне підкреслити, що, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення Європейського суду з прав людини у справах у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії»).

Потреба виправити колишню «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки»).

Іншими словами, ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» наголосив, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов'язків.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Хасан і Чаус проти Болгарії).

Таким чином, оскільки, ухвала слідчого судді, яка стала підставою для прийняття оскаржуваного позивачем індивідуального акту, в установленому КПК України порядку була скасована, як така, що прийнята з порушенням норм права, суд дійшов до висновку що податковим органом протиправно винесено наказ №955 від 18.05.2018 року, адже підстави, які лягли в основу для його прийняття, визнані незаконними шляхом скасування ухвали слідчого судді від 07.02.2018 у справі №757/5468/18-к.

Тобто, винесення рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки не відповідно до закону унеможливлює виникнення у контролюючого органу права на її проведення на підставі пп. 78.1.11 п. 78.1ст. 78 ПК України.

З наведеного випливає, що і на момент розгляду справи судом першої інстанції, і на час перегляду судом апеляційної інстанції даної справи відсутні підстави на які посилався відповідач для прийняття ГУ ДФС наказу, у зв'язку з чим, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування даного індивідуального акту.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 06 серпня 2018 року по справі №826/9251/17 (№К/9901/57583/18).

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується з висновками суду першої інстанції, не спростованими доводами скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 р. у справі № 805/3707/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 р. у справі № 805/3707/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 26 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.Д. Компанієць

Л.В. Ястребова