Справа № 815/4087/16
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2019 року

Київ

справа №815/4087/16

адміністративне провадження №К/9901/21135/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

Судді-доповідача - Бевзенка В.М.,

суддів: Шарапи В.М., Данилевич Н.А.,

розглянувши у судовому засіданні без виклику сторін адміністративну справу № 815/4087/16

за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження по якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду (прийняту у складі головуючого судді - Балан Я. В.) від 24 квітня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Крусяна А.В., суддів: Вербицької Н.В., Джабурія О.В.) від 26 червня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 18 серпня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому просила:

1.1. Визнати протиправним та скасувати Наказ ГУ ДМС України в Одеській області № 448-к від 05.08.2017 року.

1.2. Поновити позивача на посаді головного спеціаліста Ананьївського РС ГУДМС України в Одеській області з 05.08.2016 року.

1.3. Стягнути з ГУ ДМС України в Одеській області на користь позивача шкоду завданої незаконними діями у розмірі середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 05 серпня 2016 року та по день поновлення позивача на займаній посаді головного спеціаліста Ананьївського РС ГУДМС в Одеській області.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у травні 2016 року в Ананьївському районному секторі Головного управління міграційної служби України в Одеській області проводилась перевірка, під час якої було виявлено ряд порушень, допущених посадовими особами Ананьївського РС ГУМС України в Одеській області, за результатами якої у відношенні позивача порушено дисциплінарне провадження. На підставі подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ та матеріалів дисциплінарної справи, наказом Державної міграційної служби України №2448-К від 05.08.2017 року позивача звільнено з посади головного спеціаліста Ананьївського районного сектору Головного управління ДМС в Одеській області відповідно до пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу». Позивач зазначає, що ані спірний наказ про звільнення від 05.08.2016р., ані матеріали дисциплінарного провадження не містять обґрунтувань та вказівок на докази, що підтверджували б вчинення нею таких порушень, які б потягли за собою застосування такої найсуворішої санкції відповідальності державного службовця, як звільнення за порушення Присяги; крім того, якщо діяння може бути кваліфіковане як дисциплінарне правопорушення, то в такому випадку має застосовуватись захід дисциплінарної відповідальності, що відповідає тяжкості вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступеню вини особи. Відповідач діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотриманням розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи, безпідставно, необґрунтовано звільнив позивача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. 24 квітня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд вирішив:

3.1. У задоволенні адміністративного позову позивача до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДМС України в Одеській області № 448-к від 05.08.2015 року; поновлення позивача на посаді головного спеціаліста Ананьївського РС ГУДМС України в Одеській області з 05.08.2016 року та стягнення з ГУ ДМС України в Одеській області на користь позивача шкоду завданої незаконними діями у розмірі середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 05 серпня 2016 року та по день поновлення позивача на займаній посаді головного спеціаліста Ананьївського РС ГУДМС в Одеській області - відмовити.

4. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що неналежне виконання службових обов'язків позивача, а саме не забезпечення нею збереження заяв на видачу паспорта громадянина України, випадки незаконного документування осіб паспортами громадян України в період виконання нею обов'язків завідувача Ананьївського районного сектору, допущення внесення неправдивих відомостей до Книги обліку надходження і витрачання паспортів її керівником ОСОБА_3, що призвело до приховування фактів незаконного документування 28 осіб паспортами громадян України, суперечить основним принципам державної служби, а саме верховенству права, законності, професіоналізму, підриває довіру до позивача як до носія влади, що призводить до приниження авторитету Державної міграційної служби України та унеможливлює подальше перебування позивача на державній службі.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 26 червня 2017 року Одеській апеляційний адміністративний суд вирішив:

5.1. Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року залишити без змін.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює спірні правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї

7. 25 липня 2017 року ОСОБА_2 (касатор) подав касаційну скаргу.

8. У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить:

8.1. Скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2017 року у справі № 815/4087/16, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

9. У касаційній скарзі не заявлено жодних клопотань.

РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 липня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача та установлено строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

11. Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:

11.1. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом ГУ ДМС України в Одеській області від 12.07.2012 року №209-к позивача призначено на посаду провідного спеціаліста Ананьївського РС Головного управління. Наказом Головного управління від 19.12.2012 року №416-к позивача було призначено на посаду головного спеціаліста Ананьївського РС ГУ ДМС України в Одеській області.

13. 11.05.2016 року з метою виконання п.6 та п.8 рішення колегії ДМС України від 22.04.2016 року та відповідно до наказу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 10.05.2016 №30-кв «Про відрядження», першим заступником начальника Головного управління та заступником начальника управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації - начальником відділу з питань паспортизації та реєстрації фізичних осіб та еміграції було здійснено перевірку Ананьївського РС ГУ ДМС України в Одеській області щодо підстав оформлення паспортів громадян України.

14. За результатами перевірки було встановлено, що в порушення вимог законодавства України Ананьївським РС оформлено двадцять вісім паспортів громадянина України, про що було складено 28 висновків про визнання паспортів громадян України такими, що підлягають вилученню та знищенню і направлено до ДМС України для затвердження.

15. З 01.05.2016 року директором департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України затверджені висновки про визнання паспортів громадянина України, оформлених в Ананьївському районному секторі Головного управління такими, що підлягають вилученню та знищенню відповідно до п.10.4 «Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 року №320, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 року №1089/21401.

16. З наведених підстав 03.06.2016 року було порушено дисциплінарне провадження та видано наказ ГУДМС України в Одеській області № 342-к «Про дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_2.». Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Головного управління ДМС України в Одеській області проведено дисциплінарне провадження стосовно головного спеціаліста Ананьївського районного сектору ОСОБА_2 з приводу незаконного документування паспортами громадянина України 28 осіб. З метою з'ясування всіх обставин комісією отримано від працівників Ананьївського сектору, інших посадових осіб Головного управління пояснення та інші документи для формування дисциплінарної справи головного спеціаліста Ананьївського районного сектору ОСОБА_2, передбаченої статтею 73 Закону України «Про державну службу».

17. Комісією були встановлені факти неналежного виконання посадових обов'язків головним спеціалістом Ананьївського районного сектору ОСОБА_2 під час виконання нею обов'язків завідувача Ананьївського районного сектору, що полягають у порушенні нею пунктів 9.1. та 9.20. Положення про Ананьївський районний сектор, затвердженого наказом ГУ ДМС України в Одеській області від 04.02.2013 року №26, в яких до обов'язків завідувача Ананьївського районного сектору віднесено персональну відповідальність за виконання покладених на сектор завдань, за зберігання печаток, штампів та бланків суворої звітності; у разі відсутності завідувача Ананьївського районного сектору його обов'язки виконує головний спеціаліст сектору, який несе персональну відповідальність за належне виконання покладених на Ананьївський районний сектор завдань і функцій.

18. У періоди виконання обов'язків завідувача Ананьївського районного сектору ОСОБА_2, на час тимчасової непрацездатності та перебування у щорічній відпустці ОСОБА_3, завідувача Ананьївського районного сектору, у всіх випадках незаконного документування осіб паспортами громадянина України були проставлені печатки Ананьївського районного сектору, що проставляє тільки керівник підрозділу або особа, яка виконує його обов'язки. Отримання бланків паспортів громадянина України, що у подальшому були визнані такими, що підлягають вилученню та знищенню, підтверджується відповідними підписами позивача у книзі прибутків і видатків бланків паспортів Ананьївського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області, передбаченої номенклатурою підрозділу, оформленої згідно додатку 25 до «Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», затвердженого наказом МВС від 13.04.2012 року № 320, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 року за №1089/21401, яка відповідно до номенклатури справ Ананьївського районного сектору велась у зазначеному секторі.

19. Встановлено порушення вимог п.п.2.6., 2.7. р. II «Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», затвердженого наказом МВС від 13.04.2012р. №320, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2012р. за №1089/21401, - з червня 2015 року по січень 2016 року при оформленні паспортів 28 особам. Неналежне виконання посадових обов'язків ОСОБА_2, яка допустила незабезпечення збереження заяв на видачу паспорта громадянина України, 28 випадків незаконного документування осіб паспортами громадянина України в період виконання нею обов'язків завідувача Ананьївського районного сектору, внесення неправдивих відомостей до книги обліку надходження і витрачання паспортів з боку ОСОБА_3, що призвело до приховування фактів незаконного документування осіб паспортами громадянина України, що суперечить основним принципам державної служби, а саме верховенству права, законності, професіоналізму, підриву довіри до носія влади та приниження авторитету Державної міграційної служби України.

20. На підставі викладеного, відповідачем був прийнятий наказ від 05.08.2016 року №448-к, яким звільнено позивача з посади головного спеціаліста Ананьївського районного сектору за порушення присяги державного службовця відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», а саме припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення за вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку.

21. Наказом Державної міграційної служби України від 18.01.2017 року №27-к ОСОБА_3 звільнено з посади завідувача Ананьївського районного сектору ГУ ДМС в Одеській області відповідно до пункту 4 частини першої ст.87 Закону України «Про державну службу».

22. Позивачка стверджує, що її повинні були звільнити на підставі пункту 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме невиконання або неналежне виконання службових обов'язків, актів органів державної влади, наказів, розпоряджень та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, а не за порушення Присяги державного службовця, як це передбачено пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

23. Конституція України від 28 червня 1996 рок

23.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII

24.1. Відповідно до ст.1 Закону державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

24.2. Відповідно до ч.2 ст.1 вказаного Закону державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

24.3. Відповідно до п. 6 ст. 9 Закону державний службовець у разі виникнення у нього сумніву щодо законності виданого керівником наказу (розпорядження), доручення повинен вимагати його письмового підтвердження, після отримання якого зобов'язаний виконати такий наказ (розпорядження), доручення. Одночасно з виконанням такого наказу (розпорядження), доручення державний службовець зобов'язаний у письмовій формі повідомити про нього керівника вищого рівня або орган вищого рівня. У такому разі державний службовець звільняється від відповідальності за виконання зазначеного наказу(розпорядження), доручення, якщо його буде визнано незаконним у встановленому законом порядку, крім випадків виконання явно злочинного наказу (розпорядження), доручення.

24.4. Згідно з ст.64 Закону за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

24.5. Підстави для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності регламентовані ст. 65 вказаного Закону.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

Державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

24.6. Відповідно до ст.66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Суд виходить з таких міркувань.

26. 11.05.2016 року першим заступником начальника Головного управління та заступником начальника управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації - начальником відділу з питань паспортизації та реєстрації фізичних осіб та еміграції було здійснено перевірку Ананьївського PC ГУДМС України в Одеській області щодо підстав оформлення паспортів громадянина України.

27. 12.05.2016 року першим заступником начальника Головного управління було повідомлено начальника Головного управління ДМС України в Одеській області про результати перевірки Ананьївського PC ГУДМС України в Одеській області.

28. Таким чином, начальник Головного управління (керівник державної служби) був обізнаний про вчинення дисциплінарного проступку головним спеціалістом ОСОБА_2 12.05.2016 року та в межах піврічного строку прийнятий наказ (05.08.2016 року) про звільнення позивача з посади.

29. Відповідно до п. 1.2 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України затвердженого наказом МВС України 13.04.2012 № 320 видача та обмін паспорта громадянина України проводяться в місячний строк.

30. Протягом 2015 року - початку 2016 року позивач шість разів виконувала обов'язки завідувача Ананьївського РС, але жодного разу не повідомляла керівництво Управління про те, що завідувач сектору присутня на робочому місці та змушує її скоювати протиправні дії щодо оформлення паспортів.

31. Відповідно до пунктів 9.1. та 9.20 Положення про Ананьївський районний сектор, затвердженого наказом ГУ ДМС України в Одеській області від 04.02.2013 № 26, в яких до обов'язків завідувача Ананьївського районного сектору віднесено персональну відповідальність за виконання покладених на сектор завдань, за зберігання печаток, штампів та бланків суворої звітності; у разі відсутності завідувача Ананьївського районного сектору його обов'язки виконує головний спеціаліст сектору, який несе персональну відповідальність за належне виконання покладених на Ананьївський районний сектор завдань і функцій.

32. Відповідно до наказів Головного управління ОСОБА_2 була ознайомлена із всіма наказами про виконання обов'язків, крім того особисто надавала згоди на виконання обов'язків на час відпустки завідувача Ананьївського РС Головного управління. При цьому, позивач жодного разу не повідомляла керівництво Управління про неможливість виконання обов'язків на час відсутності завідувача.

33. Крім цього з матеріалів справи вбачається, що останні порушення були здійсненні позивачем у січні 2016 року, проте з заявою про кримінальне правопорушення вона звернулась лише через чотири місяці у червні 2016 року та після того, як зазначені обставини було встановлено проведеною перевіркою.

34. Відповідно до п. 6 ст. 9 Закону України «Про державну службу» державний службовець у разі виникнення у нього сумніву щодо законності виданого керівником наказу (розпорядження), доручення повинен вимагати його письмового підтвердження, після отримання якого зобов'язаний виконати такий наказ (розпорядження), доручення. Одночасно з виконанням такого наказу (розпорядження), доручення державний службовець зобов'язаний у письмовій формі повідомити про нього керівника вищого рівня або орган вищого рівня. У такому разі державний службовець звільняється від відповідальності за виконання зазначеного наказу (розпорядження), доручення, якщо його буде визнано незаконним у встановленому законом порядку, крім випадків виконання явно злочинного наказу (розпорядження), доручення.

Неналежне виконання службових обов'язків ОСОБА_2, а саме незабезпечення збереження заяв на видачу паспорта громадянина України, випадки незаконного документування осіб паспортами громадян України в період виконання нею обов'язків завідувача Ананьївського районного сектору, допущення внесення неправдивих відомостей до книги обліку надходження і витрачання паспортів її керівником ОСОБА_3, призвело до приховування фактів незаконного документування 28 осіб паспортами громадян України, суперечить основним принципам державної служби, а саме верховенству права, законності, професіоналізму, підриває довіру до носія влади, що призводить до приниження авторитету Державної міграційної служби України та унеможливлює подальше перебування позивача на державній службі.

35. З наведених підстав Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасувати наказу Державної міграційної служби України №448-к від 05.08.2017 року про звільнення позивача з посади головного спеціаліста Ананьївського районного сектору Головного управління ДМС в Одеській області, а доводи скаржника щодо є необґрунтованими.

VI. ПРАВОВИЙ ВИСНОВОК ВЕРХОВНОГО СУДУ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

36. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі.

37. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

38. Приписами частини першої статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

39. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

40. З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку, що судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

41. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді В.М. Шарапа

Н.А. Данилевич