Справа № 697/2590/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року справа № 697/2590/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Литвинецької сільської ради та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним та скасування індивідуального акта органу державної влади щодо розпорядження землями державної власності, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2018 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Литвинецької сільської ради та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якій просить визнати протиправною дію відповідачів при наданні відповіді №4235/0/95-18 від 06.01.2018 та лист Литвинецької сільської ради №150/02-13 від 30.10.2018 у ненаданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність за межами населеного пункту, яка розташована не території Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.10.2018 направив до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах норм безкоштовної приватизації орієнтовною площею 1,4314 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, державної власності, за межами населеного пункту, розташованої на території Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області. Проте листом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №4235/0/95/-18 від 06.11.2018 позивача повідомлено, що у зв'язку з тим, що Литвинецька сільська рада відмовила у наданні погодження на надання дозволу на розробку проекту землеустрою, згідно листа від 30.10.2018 №150/02-13, вирішення питання про надання такого дозволу є неможливим.

Позивач не погоджується з діями відповідачів та зазначає, що правових підстав, передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у ГУ Держгеокадастру у Черкаській області не було; відмова Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області у наданні погодження на надання дозволу на розробку проекту землеустрою є невмотивованою, в ній не зазначаються законні причини для такої відмови.

Ухвалою суду від 26.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та ухвалено розпочати розгляд справи по суті з 25.01.2019 без повідомлення учасників справи.

14 січня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України від 14.10.2014 №37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагентства України №2/1 від 14.10.2014 Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області при прийнятті рішення щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності зобов'язане врахувати обов'язковість погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування. Згідно листа від 30.10.2018 №150/02-13 Литвинецька сільська рада Канівського району Черкаської області вважає за необхідне відмовити в наданні погодження на надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 Врахувавши відповідну позицію органу місцевого самоврядування при розгляді клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області не вирішило питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1

23 січня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що в порушення ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, Литвинецька сільська рада відмовила у наданні погодження надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, без зазначення мотивів та правових підстав для такої відмови (лист від 30.10.2018 №150/02-13). Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, до компетенції якого належить розгляд питання та прийняття рішення щодо надання дозволу чи відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки необґрунтовано відмовив позивачу у наданні такого дозволу, без пояснення причини, за відсутності підстав, передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідач Литвинецька сільська рада Канівського району не надала до суду відзив на позов.

Відповідно до частини п'ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, дослідивши письмові докази, які містяться у справі, суд встановив наступне.

Позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із клопотанням від 10.10.2018, в якому просив розглянути питання щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,4314 га за рахунок земель сільськогосподаського призначення за межами населеного пункту, яка розташована на території Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації, вид угідь - рілля, кадастровий номер НОМЕР_1.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 06.11.2018 №4235/0/95-18 позивача повідомлено, що вирішення порушеного питання про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою є неможливим, з огляду на те, що Литвинецька сільська рада відмовила в наданні погодження на надання вказаного дозволу.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином, розпорядження земельною ділянкою, на яку претендує позивач, належить до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частина сьома статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України дає підстави дійти висновку про те, що за результатами розгляду клопотання про надання у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства відповідний орган державної виконавчої влади може вчинити виключно такі дії: або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або надати мотивовану відмову у наданні такого дозволу.

У відзиві на позов відповідач ГУ Держгеокадастру у Черкаській області та листі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 06.11.2018 №4235/0/95-18 йдеться про те, що Литвинецька сільська рада Канівського району Черкаської області вважає за необхідне відмовити в наданні погодження на надання дозволу на розробку проекту землеустрою, згідно листа від 30.10.2018 №150/02-13. Врахувавши відповідну позицію органу місцевого самоврядування при розгляді клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області не вирішило відповідне питання.

Під час судового розгляду справи відповідач Литвинецька сільська рада Канівського району не надала до суду відзив на позов та лист від 30.10.2018 №150/02-13 про відмову у наданні погодження на надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1.

Суд зазначає, що у своєму листі від 06.11.2018 №4235/0/95-18 відповідач ГУ Держгеокадастру у Черкаській області не наводить будь-яких інших мотивів чи підстав, передбачених положеннями Земельного кодексу України в обґрунтування відмови у наданні дозволу, в листі не наведено жодної підстави, передбаченої статтею 118 Земельного кодексу України, в обґрунтування такої відмови позивачу. Відтак, відмова відповідача є невмотивованою та не містить посилання на норми законодавства.

Щодо доводів відповідача ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про те, що обов'язковою передумовою у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою є погодження органу місцевого самоврядування - Литвинецької сільської ради, суд зазначає наступне.

Віце-прем'єр-міністром Міністром регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України надано Держземагентству України доручення від 08.10.2014 N 37732/0/1-14.

На виконання вищезазначеного доручення, Держземагентством України прийнято наказ від 15.10.2014 N 328, яким введено в дію рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014, в тому числі рішення N 2/1.

Відповідно до рішення колегії Держземагентства України N 2/1, начальникам головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою. Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додавати копії клопотань та графічних матеріалів до них. У запиті, наведеному в пункті 2.1 цього рішення: зазначати прохання до відповідного органу місцевого самоврядування протягом десяти календарних днів з дня отримання запиту письмово висловити позицію із зазначеного питання; інформувати орган місцевого самоврядування, що відсутність протягом зазначеного строку мотивованих заперечень є мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою. 2.3. У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання. 2.4. У разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Таким чином, законною підставою відмови заявнику можуть бути лише мотивовані заперечення органу місцевого самоврядування, які передбачені виключно законом (ч. 7 ст. 118 ЗК України) та які надійшли у десятиденний строк. В матеріалах справи відсутні будь-які докази в підтвердження спростування вищенаведеної обставини від відповідача Литвинецької сільської ради Канівського району.

За відсутності в матеріалах справи мотивованого заперечення Литвинецької сільської ради щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, які безпосередньо передбачені законом (зокрема, частиною сьомою статті 118 ЗК України), Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повинно було забезпечити у встановленому порядку розгляд клопотання заявника з урахуванням зазначених обставин.

За встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено бездіяльність щодо прийняття рішення за наслідками розгляду клопотання позивача від 10.10.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Враховуючи те, що розпорядження землями сільськогосподарського призначення здійснюють територіальні органи Держгеокадастру, суд зазначає, що між позивачем та Литвинецькою сільською радою Канівського району не виникли публічно-правові відносини, останньою не порушено права позивача у сфері публічно-правових відносин. Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог до Литвинецької сільської ради Канівського району.

Згідно з п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо прийняття рішення за наслідками розгляду клопотання позивача від 10.10.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою; зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно, у встановленому законодавством порядку розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,4314 га в адмінмежах Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних причин.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Керуючись статтями 241-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Литвинецької сільської ради та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним та скасування індивідуального акта органу державної влади щодо розпорядження землями державної власності, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо прийняття рішення за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_1 від 10.10.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,4314 га в адмінмежах Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно, у встановленому законодавством порядку, розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,4314 га в адмінмежах Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області, та прийняти відповідне рішення згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя А.В. Руденко