Справа № 807/993/17
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2019 року м. Ужгород№ 807/993/17
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

учасники справи:

позивач: Товариство з Обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" - представник - Бобаль Іван Іванович;

відповідач: Офіс великих платників податків ДФС - представник - не з'явився;

відповідач: Львівське управління Офісу великих платників податків ДФС - представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" до Офісу великих платників податків ДФС та Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Розгляд даної справи здійснено за правилами загального позовного провадження із врахуванням відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду відповідно до вимог КАС України, у редакції, що діяв до 15 грудня 2017 року.

01 вересня 2017 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" до Офісу великих платників податків ДФС та Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС, якою просить суд: "1. Відкрити провадження за даною позовною заявою; 2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Львівського управління офісу ВПП ДФС від 31.05.2017 року № форми "Н"; 3. Присудити ТОВ "Голден Фрутс" здійснені судові витрати - судовий збір у розмірі 1600 гривень".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року було відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2017 року було закінчено пiдготовче провадження i призначено справу до судового розгляду.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався у зв'язку з існуванням на те об'єктивних причин.

Також Закарпатським окружним адміністративним судом були розглянуті клопотання щодо участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що спірним податковим повідомленням-рішенням застосовано штраф за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, зазначених в акті перевірки від 13 травня 2017 року № 79/28-10-48-06/32076238. Однак, за твердженням позивача, такі податкові накладні не надавались отримувачу (покупцеві), а відтак порушення граничних строків їхньої реєстрації в силу передбаченого пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України, не може бути підставою для накладення штрафу. Також позивач зауважував про наявність неоднозначного (множинного) тлумачення прав та обов'язків платників податків, визначених у пункті 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим рішення повинно бути прийнято на користь платника податків. Крім того, зазначив, що санкції за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних повинні застосовуватись з 01 січня 2018 року, з посиланням на 4 Податкового кодексу України. Також вказав на те, що Державною фіскальною службою України прийнято рішення про відмову поданої позивачем скарги, при цьому не висловлено позицію щодо кожного окремого наведеного заперечення, а відтак прийняла немотивоване рішення, що з врахуванням положень статті 56 Податкового кодексу України є фактичним задоволенням скарги. Також позивачем додатково вказано на те, що ним своєчасно та в повній мірі нараховано податкові зобов'язання, які відображені в деклараціях з податку на додану вартість за січень-березень 2017 року.

Представник Офісу великих платників податків ДФС заперечив щодо задоволення позову в повному обсязі, з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, мотивуючи наступним. Офісом ВПП ДФС проведена камеральна перевірка, за результатами якої 13 травня 2017 року було складено відповідний акт № 79/28-10-48-06/32076238 з питань дотримання вимог п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України "ТОВ "Голден Фрутс" щодо порушення термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період січень-березень 2017 року. Перевіркою встановлено порушення вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно зареєстровано податкові накладні в ЄРПН за січень-березень 2017 року на загальну суму ПДВ 6023309,32 грн., у тому числі: з порушенням терміну реєстрації до 15 календарних днів на загальну суму ПДВ 1425955,82 грн.; з порушенням терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів на загальну суму ПДВ 2035114,50 грн.; з порушенням терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів на загальну суму ПДВ 1783728.83 грн., з порушенням терміну реєстрації від 61 до 365 календарних днів на загальну суму ПДВ 778510,20 грн.. Відповідно до статті 1211 пункту 1211.1 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення від 31 травня 2017 року № , яким за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН застосовано штраф.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити його в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися та не забезпечили явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідачів, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України. Заперечення проти позову суду не надано.

У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (Т. 2 а.с. 5), про судове засідання 25 лютого 2019 року відповідач - Офіс великих платників податків ДФС був повідомлений, про що свідчить підпис уповноваженого представника про отримання повідомлення відповідачем 12 лютого 2019 року. На час розгляду справи по суті, учасники справи не повідомили суд про причини неявки.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи, у відповідності до статті 205 КАС України неявка відповідачів не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши подані сторонами докази (заслухавши представників сторін), всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до висновку про те, що позовна заява не підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

13 травня 2017 року контролюючим органом проведено перевірку позивача з питання дотримання вимог п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України "ТОВ "Голден Фрутс" щодо порушення термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період січень-березень 2017 року. За результатами такої перевірки складено акт від 13 травня 2017 року за № 79/28-10-48-06/32076238 (далі за текстом - акт перевірки) (а.с.а.с. 24-27).

Підстави та порядок проведення перевірки позивачем не оскаржуються.

Перевіркою встановлено, що зафіксовано в акті перевірки, порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних за січень-березень 2017 року на загальну суму 6023309,35 грн., у тому числі: на суму ПДВ 1425955,82 грн. із затримкою до 15 календарних днів, на суму ПДВ 2035114,50 грн. із затримкою від 16 до 30 календарних днів, на суму ПДВ 1783728,83 грн. із затримкою до від 31 до 60 календарних днів, на суму ПДВ 778510,20 грн. із затримкою до від 61 до 365 календарних днів, чим порушено статтю 201 пункт 201.10 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки Офісом великих платників податків ДФС, Код , 31 травня 2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення за № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 1396141,21 грн., у тому числі за затримку реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних: на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 1442955,82 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 142595,58 грн., від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 2035114,50 грн. застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 407022,90 грн., від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 1783728,83 грн. застосовано штраф у розмірі 30% у сумі 535118,65 грн., від 61 до 365 календарних днів на суму ПДВ 778510,20 грн. застосовано штраф у розмірі 40% у сумі 311404,80 грн. (а.с. 28-31).

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку (а.с.а.с. 32-38).

У відповідності до статті 56 пунктів 56.8 та 56.9 Податкового кодексу України, Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Рішенням ДФС України від 27 червня 2017 року за № 13769/6/99-99-11-03-01-25 вирішено продовжити строк розгляду скарги до 10 серпня 2017 року (а.с. 39).

Відповідно до пункту 2 Розділу VII Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, що затверджений наказом Міністерства Фінансів України 21 жовтня 2015 року за № 916, контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів, що настають за днем отримання скарги платника податків, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Вмотивованим є рішення, яке відповідає таким ознакам: зазначені конкретні посилання на норми Податкового кодексу України та інші нормативно-правові акти, на яких воно ґрунтується, з урахуванням матеріалів скарги; по суті вимог чи заперечень платника податків контролюючий орган висловив свою позицію.

Рішенням ДФС України від 03 серпня 2017 року за № 16990//6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення (а.с.а.с. 32-42).

Вказане рішення відповідає вимогам, що ставляться до такого Податковим кодексом України та зазначеним вище Порядком.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню від 15 червня 2017 року № , суд виходить з наступного.

Законом України "Про внесення змін до податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21 грудня 2016 року, який набув чинності з 01 січня 2017 року, внесено зміни до статті 120 Податкового кодексу України. Згідно до яких з 01 січня 2017 передбачена відповідальність за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

У відповідності до статті 4 пункту 4.1 підпункту 4.1.9 Податкового кодексу України, стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

У відповідності до статті 7 пункту 7.1 Податкового кодексу України, під час встановлення податку обов'язково визначаються такі елементи: платники податку; об'єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Встановлення відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних з 01 січня 2017 року нормативним документом від 21 грудня 2016 року не порушує принципу стабільності, оскільки така відповідальність не змінює будь-яких елементів податків та зборів.

Відповідно до статті 201 пункту 201.1 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

При цьому за приписами статті 201 пункту 201.4 Податкового кодексу України податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі: здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника); виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами; надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).

Відповідно до підпункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Системний аналіз положень статей 201, пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України свідчить, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою). При цьому тлумачення словесної конструкції пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що виняток стосується податкової накладної, яка не надається отримувачу (покупцю), і водночас складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), тобто податкової накладної, яка повинна відповідати одночасно двом умовам.

Відповідно до пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України, податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, коли законодавець виокремлює податкові накладні, які не надаються покупцю, та податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, ним застосовується слово "а також", натомість у пункті 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України використано інші обороти.

З огляду на викладене суд відхиляє доводи позивача про наявність неоднозначного (множинного) тлумачення прав та обов'язків платників податків, визначених у пункті 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідальність платника, за допущені ним порушення, що встановлені у пункті 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України настає не залежно від нарахування чи не нарахування податкових зобов'язань. Для такої відповідальності достатньо лише факту не порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації, зокрема, податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалюючи судове рішення (постанова від 04 вересня 2018 року) у справі № 816/1488/17 (касаційне провадження № К/9901/152/1) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема вказав: "… Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов'язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Перевіркою встановлено та не заперечується позивачем, що граничні строки реєстрації податкових накладних ним було порушено.

Відповідно до Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року за № 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за № 137/28267, до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються. У графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Дослідивши під час розгляду справи по суті долучені до матеріалів справи копії податкових накладних (а.с.а.с. 43-98), суд зауважує, що останні містять відмітки про те, що не підлягають наданню отримувачу (покупцю) з причини "11" (складена за щоденними підсумками операцій), при цьому у рядку 8 зазначено код ставки ПДВ - "20", що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються ПДВ. За таких обставин вказані податкові накладні не можуть бути віднесені до податкових накладних, порушення граничних термінів реєстрації яких відповідно до пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України не є підставою для накладення штрафу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до позивача правомірно застосовано штраф за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкових накладних, перелік яких наведено в акті перевірки.

При цьому суд бере до уваги, що розрахунок штрафу, застосованого податковим повідомленням-рішенням від 31 травня 2017 року № , позивачем не оспорюється.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 31 травня 2017 року № прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які визначені законодавством, з урахуванням обставин, які мали значення під час його прийняття.

У відповідності до статті 77 частини 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа "РуїзТоріха проти Іспанії" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" задоволенню не підлягає.

Застосоване судом законодавство - використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" (89300, Закарпатська область, м. Свалява, вул. Робітнича, 2а, Код ) до Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська,11г, Код ), Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 25 лютого 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 01 березня 2019 року.

СуддяС.Є. Гаврилко