Справа № 2340/3779/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3779/18 Суддя (судді) першої інстанції: С.М. Гарань
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю: секретаря: Мідянки А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вікторівського психоневрологічного інтернату на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Вікторівського психоневрологічного інтернату до Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

Вікторівський психоневрологічний інтернат звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Діденка М.М. від 14.09.2018 у виконавчому провадженні №57115749 про накладення на позивача штрафу у сумі 5100,00 грн за невиконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що обов'язковою умовою для накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк є відсутність поважних причин, які зумовили таке невиконання, натомість, в даному випадку наявні поважні причини невиконання судового рішення, оскільки, ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 14.09.2018 було виконання судового рішення у праві № 706/243/18 зупинено.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у задоволенні позову відмолено, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що боржник був попереджений про необхідність виконати судове рішення негайно, однак, вимоги виконавчого документу не виконав, що призвело до вжиття відносно нього заходів примусового виконання, водночас, станом на дату прийняття спірної постанови відповідачу не було відомо про ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 14.09.2018 про зупинення виконання рішення суду у справі № 706/243/18.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою апеляційного суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі №706/243/18 поновлено ОСОБА_4 на посаді молодшої палатної медичної сестри Вікторівського психоневрологічного інтернату з 23.01.2018.

31 серпня 2018 року постановою державного виконавця Христинівського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області відкрито виконавче провадження №57115749 з виконання виконавчого листа Христинівського районного суду Черкаської області №706/243/18 від 30.08.2018 про поновлення на роботі ОСОБА_4 та зобов'язано Вікторівський психоневрологічний інтернат протягом 10 робочих днів поновити на роботі ОСОБА_4

14.09.2018 на адресу Христинівського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від стягувача надійшла заява про те, що станом на 14.09.2017 ОСОБА_4 на роботі не поновлений.

14.09.2018 відповідачем був здійснений виїзд за адресою місця розташування Вікторівського психоневрологічного інтернату, під час якого встановлено, що станом на 14.09.2018 рішення суду про поновлення ОСОБА_4 на роботі не виконано, у зв'язку з чим, головним державним виконавцем Христинівського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області винесено постанову від 14.09.2018 у ВП № 57115749 про накладення на Вікторівський психоневрологічний інтернат штрафу в розмірі 5100,00грн.

В подальшому, 24.09.2018 директор Вікторівського психоневрологічного інтернату звернувся із заявою до відповідача про приєднання до матеріалів виконавчого провадження ухвали Христинівського районного суду Черкаської області від 14.09.2018 про зупинення виконання за виконавчим листом №706/243/18 від 30.08.2018.

24.09.2018 постановою державного виконавця у зв'язку із надходженням вказаної вище ухвали суду зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №706/243/18 від 30.08.2018 .

Позивач, вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ) передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вказаних норм вбачається, що Законом № 1404-VІІІ встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником рішення суду, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання, без поважних причин.

Стосовно наявності підстав для застосування до Вікторівського психоневрологічного інтернату штрафу за невиконання рішення суду шляхом поновлення працівника на роботі, то, на переконання колегії суддів, дії відповідача вчинено з дотриманням вимог закону, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на 14.09.2018 ОСОБА_4 на роботі у Вікторівському психоневрологічному інтернаті на підставі постанови Апеляційного суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі № 706/243/18 поновлено не було, що, зокрема, підтверджується заявою ОСОБА_4 від 14.09.2018.

Відтак, за даних обставин мало місце невиконання рішення суду без поважних причин, що і стало підставою для притягнення боржника до відповідальності, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, доводи апелянта зводяться до того, що станом на час винесення оскаржуваної постанови виконавця, ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 14.09.2018 зупинено виконавче провадження за виконавчим листом № 706/243/18.

Оцінюючи вказані доводи, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказана ухвала отримана Христинівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області лише 24.09.2018, при цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про вчинення позивачем дій, спрямованих на інформування та надання відповідачу вказаної ухвали раніше, що свідчить про правомірність дій Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області при накладенні штрафу на позивача за невиконання рішення суду, яке, в силу приписів закону, підлягає негайному виконанню.

З системного аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що єдиними заходами примусового виконання рішень зобов'язального характеру є застосування штрафних санкцій до боржника та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно з вищезазначеним Законом. Інших заходів для примусового виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено.

Разом із тим, відсутні докази, що на момент прийняття постанови про накладення штрафу від 14.09.2018 року виконавче провадження було зупинено, що зумовлює висновок про наявність у позивача обов'язку виконати вказане рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.10.2018 року у справі №812/12/17.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності постанови головного державного виконавця Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Діденка М.М. від 14.09.2018 у виконавчому провадженні №57115749 про накладення на Вікторівський психоневрологічний інтернат штрафу у сумі 5100,00 грн, оскільки позивачем не надано доказів існування поважних причин невиконання судового рішення, яке підлягає негайному виконанню, а також доказів повідомлення державного виконавця про зупинення виконавчих дій станом на 14.09.2018 року.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Вікторівського психоневрологічного інтернату залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк