Справа № 826/14385/16
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О.,

Безименної Н.В.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року (справу розглянуто в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрлюкс-Буд", Відкрите акціонерне товариство "Тростянецьке хлібоприймальне підприємство", Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про скасування рішень про державну реєстрацію та їх обтяжень» № 1823/5 від 02.07.2016.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем, подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що державний реєстратор КП «Тульчинське МБТІ» ОСОБА_3, як суб'єкт оскарження не був повідомлений про розгляд скарги Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» та копії скарги завчасно не отримував, що позбавило його можливості подати письмові пояснення по суті скарги.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснень представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що Наказом Міністерства юстиції України від 02.07.2016 № 1823/5 задоволено скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" від 30 червня 2016 року, скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 травня 2016 року № 29791766, від 25 травня 2016 року № 297451297, від 28 травня 2016 року № 29796478, від 21 травня 2016 року № 29693260 та анульовано доступ державного реєстратора прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вважаючи, що його права та законні інтереси порушено, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог та зазначив, що представником відповідача надано докази на підтвердження опублікування Департаментом державної реєстрації на офіційному веб-сайті Мін'юсту оголошення про засідання Комісії 2 липня 2016 року, що є належним способом повідомлення осіб про час і місце розгляду скарги, а обставини щодо неподання державним реєстратором пояснень під час засідання Комісії не є підставою для скасування наказу.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 37 Закону України від 01.07.2004 № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Частиною шостою статті 37 Закону № 1952-ІV за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав;

б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Процедуру розгляду відповідно до законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мін'юсту, що здійснюється Мін'юстом та його територіальними органами визначає Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок № 1128).

Згідно з пунктами 2, 3, 4 Порядку № 1128 для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов'язкові відомості, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Така скарга у день її надходження реєструється суб'єктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.

Відсутність у скарзі обов'язкових відомостей, передбачених Законами, не є підставою для відмови у її реєстрації.

Розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян" з урахуванням особливостей, передбачених законами України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", які обраховуються з моменту реєстрації її суб'єктом розгляду скарги.

Пунктом 8 Порядку № 1128 встановлено, що під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

За результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законами України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", у формі наказу (пункт 12 Порядку № 1128).

Відповідно до пунктів 13, 14, 17 Порядку № 1128, якщо у скарзі заявлено дві або більше вимог, комісія надає правову оцінку кожній із них, яка включається до висновку комісії.

Висновок комісії, на підставі якого суб'єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов'язково містить інформацію про те, що:

1) рішення, дії або бездіяльність суб'єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації;

2) скарга підлягає задоволенню в повному обсязі чи частково (з обов'язковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття суб'єктом розгляду скарги рішень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пунктом 2 частини шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Копії рішення, прийнятого за результатом розгляду скарги, засвідчені в установленому законодавством порядку, надсилаються скаржнику, суб'єкту оскарження, а також особам, які брали участь у розгляді скарги по суті, протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 червня 2016 року Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" звернулося до Міністерства юстиції України із скаргою № 10-411, в якій просило:

- скасувати рішення державного реєстратора "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 29791766 від 27.05.2016, номер запису про право власності 14700955 та закрити відповідний розділ у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту нерухомого майна за № 41;

- скасувати рішення державного реєстратора "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 29745197 від 25.05.2016, номер запису про право власності 14695626 та закрити відповідний розділ у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту нерухомого майна за № 41;

- скасувати рішення державного реєстратора "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 29796478 від 28.05.2016, номер запису про право власності 14695626 та закрити відповідний розділ у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту нерухомого майна за № 41;

- скасувати рішення державного реєстратора "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 29693260 від 21.05.2016, номер запису про право власності 14695626 та закрити відповідний розділ у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту нерухомого майна за № 41.

- до моменту вирішення скарги по суті, з метою недопущення прийняття нових рішень державним реєстратором ОСОБА_3 тимчасово заблокувати доступ державного реєстратора до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та призупинити дію його електронного ключа доступу;

- анулювати доступ державного реєстратора ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За результатами розгляду скарги Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" від 30 червня 2016 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 липня 2016 року за № 10526-0-26-16, Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації складено висновок від 2 липня 2016 року, яким встановлено, що попри наявні записи про право власності Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" на єдині майнові комплекси, комплекси будівель та споруд, які розташовані за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, за наявності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав державним реєстратором ОСОБА_3 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 29745197 та № 29796478, відповідно до яких відкриті нові розділи щодо цілісних майнових комплексів та внесено записи про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлюкс-Буд", що суперечить вимогам пункту 5 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Також на засіданні Комісією встановлено, що за наявності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав державним реєстратором ОСОБА_3 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 29693260, що суперечить вимогам пункту 1 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки на підставі зазначеного рішення у Державному реєстрі прав відкрито розділ щодо асфальтобетонного покриття № 92 за адресою: АДРЕСА_1, присвоєно об'єкту нерухомого майна новий реєстраційний номер 41 та внесено до нього запис про право власності Відкритого акціонерного товариства "Тростянецьке хлібоприймальне підприємство", проте асфальтобетонне покриття не може виступати окремо визначеним об'єктом нерухомого майна, права на який підлягають державній реєстрації.

На засіданні Комісією також встановлено, що за наявності підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав державним реєстратором ОСОБА_3 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 29791766, на підставі якого у Державному реєстрі прав відкрито розділ щодо комплексу будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та складається з гаража, бані (літ. 91), навісу для комбайнів (літ. 92), підсобного господарства (літ. 93), сховища кукурудзи (літ. 94), складу безтарного збереження зерна (літ. 95), асфальтної площадки (літ. 96), проте згідно з даними Державного реєстру прав до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з реєстраційним № 16906459 не подавався документ, що посвідчує виникнення права власності Відкритого акціонерного товариства "Тростянецьке хлібоприймальне підприємство" на комплекс будівель та спору. При цьому, скаржник на засіданні Комісії наголосив, що комплекс будівель та споруд знаходиться на території єдиного майнового комплексу, комплексу будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває у власності Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд".

На підставі висновку Комісії Міністерством юстиції України прийнято оскаржуваний наказ.

Колегія суддів зауважує, що позивачем як на підстави позову не вказується на відсутність виявлених відповідачем порушень, а лише вказує в обґрунтування доводів протиправності наказу Міністерства юстиції України на допущені процедурні порушення.

Так, під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду (п. 9 Порядку).

Суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги) (п. 10 Порядку).

Копії скарги та доданих до неї документів надаються суб'єкту оскарження та заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб'єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково приймаються комісією до розгляду (п. 11 Порядку).

Разом з матеріалів справи вбачається, що скарга Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» від 30 червня 2016 року зареєстрована Міністерством юстиції україни 01 липня 2016 року за вхідним номером № 10526-0-26-16.

Відповідачем листом від 01 липня 2016 року на адресу КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» надіслано копію скарги Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» та отримано останнім 12.07.2016, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (т.1 а.с.12).

Однак, відповідно до п. 11 Порядку № 1128, копії скарги та доданих до неї документів надаються суб'єкту оскарження та заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті.

Таким чином, представник відповідача не надав жодних доказів, стосовно своєчасного надсилання та отримання позивачем документів щодо розгляду поданої скарги та доказів, які б свідчили про належне ознайомлення позивача з скаргою.

Крім того, колегія суддів наголошує, що оголошення з сайту Міністерства юстиції України, не є доказом, який підтверджує факт ознайомлення позивача з датою засідання, оскільки з оголошення не вбачається, якою датою, та в якій годині воно було розміщено на сайті.

Інші докази повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду скарги, а також вручення йому копії скарги та доданих до неї документів відсутні.

Отже, Міністерством юстиції України не подано належних доказів того, що під час розгляду скарг по суті запрошувався позивач, що його своєчасно повідомлялося про час та місце розгляду скарги, а також, що йому своєчасно направлялася копія скарги та додані до неї документи, чим позбавила права надати відповідні пояснення з приводу скарги, які також мали б враховуватися під час розгляду зазначеної скарги.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб'єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Так, частинами 1, 2 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому колегія суддів враховує положення ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів наголошує на важливості дотримання і неухильного виконання процедури розгляду скарги, що безпосередньо пов'язано із забезпеченням права суб'єкта особи, інтересів якої вона стосується, на захист, зокрема надання нею відповідних пояснень з приводу правовідносин, що виникли.

Слід зауважити, що у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У пункті 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що невиконання суб'єктом владних повноважень вимог законодавства в цій частині зводить нанівець законність всієї процедури розгляду скарги та, як наслідок, прийнятого за її результатами рішення.

Наразі, відповідач, приймаючи спірне рішення діяв з порушенням вимог пунктів 9-11 Порядку з порушенням права позивача на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийнятого ним рішення з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки розгляд скарги здійснено з порушенням встановленої законом процедури, а тому не може вважатись законними і обґрунтованим рішення відповідача, які прийняті з порушенням порядку їх прийняття.

При цьому, колегія суддів вважає, що відсутні підстави перевірки оскаржуваного наказу по суті встановлених ним обставин, оскільки невиконання суб'єктом владних повноважень вимог законодавства в цій частині зводить нанівець законність всієї процедури розгляду скарги та, як наслідок, прийнятого за її результатами рішення.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрлюкс-Буд", Відкрите акціонерне товариство "Тростянецьке хлібоприймальне підприємство", Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" про визнання протиправним та скасування рішення.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснень представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року - скасувати.

Прийняти нову постанову якою позовні вимоги ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрлюкс-Буд", Відкрите акціонерне товариство "Тростянецьке хлібоприймальне підприємство", Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити .

Визнати протиправними та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про скасування рішень про державну реєстрацію та їх обтяжень» № 1823/5 від 02.07.2016.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 27.02.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О.Аліменко,

Н.В. Безименна