Справа № 460/238/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2019 року м. Рівне №460/238/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 09.01.2019 за №1 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком по Списку №1 через відсутність пільгового стажу роботи, зобов'язання відповідача зарахувати період роботи позивача з 10.07.1992 по 09.07.2003 в ВАТ "Атомремонт" до пільгового стажу за Списком №1 та призначити позивачу пенсію з моменту набуття права на неї, відповідно до заяви від 02.01.2019. На обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що працював на посадах, які відносяться до робіт з особливо шкідливими умовами праці за Списком №1 у ВП «Атомремонт», яке в подальшому було реорганізовано у Відкрите акціонерне товариство «Атомремонт» з 10.07.1992 по 09.07.2003, тобто 11 років. Виконувана ним робота в зазначені періоди була передбачена пільговим пенсійним забезпеченням за Списком №1, розділ XXIV Атомна енергетика і промисловість, підрозділ 6 Робота на промислових атомних реакторах на атомних електростанціях, позиції 541, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 та підтверджується записами в його трудовій книжці та витягами з наказів №442 від 18.12.1995 та №56 від 23.03.1999, що оформлені як додатки до трудової книжки. Після досягнення віку 50 років, маючи загальний стаж роботи 34 роки 06 місяців 04 дні та пільговий стаж роботи за Списком №1 11 років, позивач 02.01.2019 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1. Проте, 09.01.2019 відповідачем було прийнято рішення №1 про відмову в призначенні пенсії, про що позивачу було повідомлено листом №119/10 від 21.01.2019. Причину відмови в призначенні пенсії та не зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу за Списком №1 відповідач пояснює відсутністю уточнюючої довідки про характер виконуваних робіт. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, оскільки доданими до заяви про призначення пенсії документами в повній мірі підтверджується його право щодо виходу на пенсію на пільгових умовах за Списком №1. Крім того, позивач з обєктивних причин не може надати уточнюючу довідку про характер та умови праці за період з 10.07.1992 по 09.07.2003, позаяк, за місцем реєстрації ВАТ «Атомремонт» відсутнє та на його звернення не відповідає. З огляду на вказане, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що відповідно до відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, передусім, наявність професії та виробництва в зазначеному вище списку та, якщо особа працювала після 01.01.1992, підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442, за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менше як 80% робочого часу, встановленого для відповідного виробництва. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах. Оскільки у трудовій книжці позивача відсутні відомості про зайнятість у шкідливих умовах протягом повного робочого дня, проведення атестації робочого місця за період роботи у ВП «Атомремонт» з 10.07.1992 по 09.07.2003 та до заяви про призначення пенсії ним не було додано уточнюючої довідки про характер та умови праці за вказаний період, тому відповідачем було прийняте спірне рішення від 09.01.2019 №1 про відмову в призначенні пенсії позивачу. Таким чином, відповідач стверджує, що у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 02.01.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

09.01.2019 відповідачем прийнято рішення №1 про відмову в призначенні пенсії позивачу. Із змісту вказаного рішення слідує, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком по Списку №1 через відсутність пільгового стажу роботи, оскільки для підтвердження такого стажу останнім не було надано уточнюючу довідку про характер та умови праці.

Листом від 21.01.2019 за №119/10 відповідач повідомив позивачу про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058).

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону №1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Частиною 1 статті 114 Закону №1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналогічні положення закріпленні пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі Закон №1788), згідно з яким на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 (далі Порядок проведення атестації), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону №1788 та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічний висновок щодо застосування вказаних вище норм матеріального права викладений в постановах Верховного Суду від 18.09.2018 (справа № 308/3135/17) та від 07.02.2019 (справа №356/41/17).

Так, згідно з записами в трудовій книжці позивача БТ-І №5682809, останній у період з 10.07.1992 по 09.07.2003 працював у ВП «Атомремонт» (в подальшому перейменоване на ВАТ «Атомремонт»), зокрема:

- з 10.07.1992 по 29.04.1993 на посаді слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування;

- з 29.04.1993 по 25.04.1997 на посаді майстра з ремонту реакторно-турбінного устаткування;

- з 25.04.1997 по 31.01.2000 на посаді начальника дільниці Хмельницького ремонтного виробництва;

- з 31.01.2000 по 09.07.2003 на посаді начальника Хмельницького ремонтного виробництва.

Крім того, до трудової книжки позивача додаються витяги з наказів ВАТ «Атомремонт» від 18.12.1995 №442 та від 23.03.1999 №56 про підтвердження права надання пільгової пенсії за Списком №1 та Списком №2 працівникам ВАТ «Атомремонт», згідно з якими на основі матеріалів атестації робочих місць підтверджено право виходу на пенсію за Списком №1, розділ XXIV, підрозділ 6, позиція 541 працівникам за професіями слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування, майстра з ремонту реакторно-турбінного устаткування, начальника дільниці, начальника виробництва.

Тобто, поданими позивачем документами в повній мірі підтверджується проведення атестації робочих місць позивача за умовами праці за період його роботи у ВП «Атомремонт» 10.07.1992 по 09.07.2003, що становить 11 років. Вказане не заперечується відповідачем згідно із змістом відзиву.

При цьому, матеріалами справи підтверджується досягнення позивачем віку 50 років станом на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, а також наявність в останнього загального стажу роботи в розмірі 34 роки 6 місяців 4 дні.

Наведені обставини вказують на наявність передумов для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах за Списком №1.

Разом з тим, суд зауважує, що спірним питанням в даній справі є можливість зарахування періоду роботи позивача у ВП «Атомремонт» з 10.07.1992 по 09.07.2003 до пільгового стажу, оскільки, як вказує відповідач, надані позивачем документи не підтверджують його зайнятість у вказаний період на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 повний робочий день.

Вирішуючи вказане питання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.62 Закону №1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).

За змістом п.20 вказаного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто, в разі відсутності в трудовій книжці особи, що звернулася за призначенням пенсії на пільгових умовах за Списком №1, відомостей щодо зайнятості в шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня, то така особа зобовязана додати до заяви про призначення пенсії уточнюючу довідку, що підтверджує відповідні обставини.

Суд зауважує, що ні трудова книжка позивача, ні додані до неї витяги з наказів ВАТ «Атомремонт» від 18.12.1995 №442, від 23.03.1999 №56 не містять відомостей про зайнятість позивача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 повний робочий день, у зв'язку з чим виникає необхідність в поданні уточнюючої довідки.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що позивач з незалежних від нього причин позбавлений можливості надати уточнюючу довідку про характер та умови праці у ВП «Атомремонт» в період з 10.07.1992 по 09.07.2003, оскільки надіслана ним на адресу підприємства заява щодо видачі уточнюючої довідки повернулася за закінченням терміну зберігання. Тобто, фактично підприємство відсутнє за місцем своєї реєстрації.

Крім того, суд зауважує, що Порядком 637 передбачена можливість підтвердження трудового стажу показаннями свідків.

Так, згідно з п.17 Порядку №637, за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Тобто, в разі відсутності документів для підтвердження права на призначення пенсії на пільгових умовах відповідач не був позбавлений можливості з метою підтвердження наявності у позивача пільгового стажу за Списком №1 допитати свідків.

Аналогічний висновок щодо можливості підтвердження стажу показаннями свідків при вирішенні питання щодо призначення пенсії на пільгових умовах викладений Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 (справа №679/761/15-а).

Однак, жодних доказів щодо вжиття заходів з метою допиту свідків під час вирішення питання про призначення пенсії позивачу, відповідачем надано суду не було.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що спірне рішення від 09.01.2019 №1 про відмову в призначенні пенсії позивачу, було прийняте відповідачем без дотримання критерії обґрунтованості, розсудливості та пропорційності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а отже є протиправним та належить до скасування.

Щодо вимог позивача в частині зобов'язання відповідача зарахувати період роботи позивача з 10.07.1992 по 09.07.2003 у ВАТ "Атомремонт" до пільгового стажу за Списком №1 та призначити позивачу пенсію, суд зазначає наступне.

В ході судового розгляду суд дійшов висновку про наявність передумов для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах за Списком №1, а також можливість підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці під час роботи у ВП «Атомремонт» з 10.07.1992 по 09.07.2003 показаннями свідків.

Тобто, вирішенню питання щодо призначення пенсії позивачу на пільгових умовах передує допит свідків посадовими особами відповідача.

Більше того, суд звертає увагу, що позитивне вирішення вказаного питання безпосередньо залежить від змісту показань свідків.

Тому, в даному випадку, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне на підставі п.10 ч.2 ст.245 КАС України прийняти рішення про застосування іншого способу захисту, а саме: зобовязання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 02.01.2019 з урахуванням висновків та мотивів суду, викладених у вказаному судовому рішенні.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вказане, сплачена сума судового збору у розмірі 1536,80грн. відповідно до квитанції від 29.01.2019 №5, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 09 січня 2019 року №1 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 повністю.

Зобовязати Корецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 02 січня 2019 року з урахуванням висновків та мотивів суду, викладених в даному судовому рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судовий збір в сумі 1536,80грн. (одна тисяча пятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 (35800, Рівненська обл., м. Острог, вул. Бориса Тена, 3, РНОКПП НОМЕР_1);

2) відповідач - Корецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (34700, Рівненська обл., м. Корець, вул. Старомонастирська, 8, ).

Повний текст рішення складений 01 березня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.