Справа № 160/376/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 лютого 2019 року Справа № 160/376/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова Вікторія Станіславівна, розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" про визнання протиправними дій та рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи", в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії та рішення комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" щодо невизнання пропуску строку переогляду в період з 01.11.2012 року по 21.10.2015 року поважним та відмови в поновленні інвалідності 2-ї групи з 01 листопада 2012 року по 21 жовтня 2015 року;

- зобов'язати комунальний заклад "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" розглянути питання щодо поновлення мені - ОСОБА_1 інвалідність 2-ї групи за період часу з 01 листопада 2012 року по 21 жовтня 2015 року, згідно діючого законодавства.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/376/19 передана на розгляд судді Віхровій В.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 року позов ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

13.02.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 16.01.2019 року.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач вказує, що отримав відмову відповідача тільки 19 жовтня 2018 року. Також зазначив, що він проходив військову службу, з 2014 року по 2015 рік, з січня 2015 року по 03 березня 2015 року перебував у полоні, де піддавався катуванню, внаслідок чого у нього дуже поганий стан здоров'я. Позивач вважає, що саме через такий стан здоров'я і пропустив строк звернення до суду.

Судом встановлено, що після проходження МСЕК в 2009 році позивачу було призначено черговий переогляд на жовтень 2012 року.

Під час проходження чергового огляду МСЕК у листопаді 2015 року, комісія відмовила позивачу в поновленні 2-ї групи інвалідності.

В 2017 році відповідачем знову було відмовлено в поновленні 2-ї групи інвалідності позивачу.

Позивач звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, ухвалою від 02.07.2018 року позов позивача залишено без розгляду.

Позивач знову звернувся до відповідача, проте 19 жовтня 2018 року було відмовлено в поновлені 2-ї групи інвалідності.

Отже, як вбачається з вищевикладеного, позивачу було призначено черговий огляд в 2012 році, в поновлені інвалідності комісією було відмовлено ще в 2015 році.

Вирішуючи питання щодо поважності та наявності підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (2009): суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за позовом (див. рішення у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія A, N 18, сс.17-18, пп.35-36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб.

В постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі 804/6016/15 Верховний Суд звертає увагу, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб'єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строку в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву про поновлення строку звернення до суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву позивачу.

Суд вважає, що наведені позивачем обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду не свідчать про їх поважність та наявність підстав для поновлення строку звернення до суду для захисту прав та інтересів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про невиконання позивачем ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 року про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 160-161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" про визнання протиправними дій та рішення, зобов'язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова