Справа № 805/1845/16-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2019 року

Київ

справа №805/1845/16-а

адміністративне провадження №К/9901/10440/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуКрасноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області
на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2016 року (суддя С.В. Смагар)
та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року (колегія у складі суддів: І.Д. Компанієць, Т.Г. Гаврищук, Л.В. Ястребова)
у справі№ 805/1845/16-а
за позовомКомунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу»
доКрасноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області
провизнання протиправними дій та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07 квітня 2016 року № Ю-11-23,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними дії та скасувати вимогу Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 07 квітня 2016 року № Ю-11-23 у сумі 4078567,03 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач всупереч приписів Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII (в редакції чинній на час виникнення вчасної несплати позивачем ЄВ, далі - Закон №1669-VII) протиправно визначив позивачу фінансові санкції (штраф та пеню) за несвоєчасну сплату ЄВ, оскільки відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції до платників ЄВ не застосовуються.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року, позов задоволено частково. Скасовано вимогу Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 07 квітня 2016 року № Ю-11-23 у сумі 4078567,03 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач звільнений від відповідальності через невиконання приписів частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VІ (в редакції чинній на час прийняття відповідачем спірного рішення, далі - Закон № 2464-VІ) відповідно до вимог пункту 9-3 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, а саме статей 6 та 7 Закону № 2464-VІ, та пункту 9-4 Розділу 7 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, пункту 4 статті 11, статей 69, 79, 86, 99, 138, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

У письмових запереченнях на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення суддів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

З урахуванням відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, касаційний суд дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги в порядку письмового провадження відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 00191678, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 20 лютого 2015 року, зареєстрований як платник податків з 26 листопада 1996 року, свідоцтво № 38769166.

07 квітня 2016 року відповідно до статті 25 Закону № 2464-VІ та на підставі даних інформаційної системи фіскального органу відповідачем винесена вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-11-23, відповідно до якої станом на 31 березня 2016 року позивач має заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 4078567грн. 03 коп.

При цьому, станом на 1 січня 2016 року в інтегрованій картці платника податків наявна недоїмка зі сплати єдиного внеску в сумі 3457579,45 грн. Станом на 31.03.2016 року виникла недоїмка по єдиному внеску у сумі 4078567,03 грн. В зв'язку з несплатою зобов'язань, нарахованих згідно наданої позивачем звітності про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів та зборів за періоди: грудень 2015 року - 319907,14 грн. по строку сплати 20 січня 2016 року; січень 2016 року - 135522,23 грн. по строку сплати 22 лютого 2016 року; лютий 2016 року 165558,21 грн. по строку сплати 21 березня 2016 року.

Відповідно до статті 9-3 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ 28 січня 2016 року за вихідним № 59 позивачем була подана до відповідача заява.

Судами також встановлено, що позивачу Торгово-промисловою палатою України видані сертифікати від 25 листопада 2014 року № 5270/05-4 та № 5268/05-4 про настання обставин непереборної сили, яким засвідчені настання обставин непереборної сили з 10 червня 2014 року при здійснення господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів, а також для продовження граничного строку подачі податкових декларацій.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VІ, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Частиною другою статті 6 Закону №2464-VI передбачено, що платник ЄВ зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до частини одинадцятої статті 9 Закону №2464-VI, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон №1669-VII, яким, крім іншого, внесені зміни до Закону № 2464-VI та доповнено його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» п. 9-3, який передбачає, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону №2464-VI, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону №2464-VI, на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону №1669-VII, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

З аналізу зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства вбачається, що підставою для звільнення платників ЄВ від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його (внеску) вчасної сплати є факт перебування такого платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція.

Розпорядженням від 30.10.2014 № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до вказаного Розпорядження до зазначених населених пунктів належить в тому числі і м. Донецьк (Донецька міська рада) та м. Красноармійськ (Красноармійська міська рада).

Згідно з додатком до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р, м. Донецьк (Донецька міська рада) та м. Красноармійськ (Красноармійська міська рада) віднесено до населених пунктів де здійснювалася антитерористична операція.

Отже, оскільки позивач перебував на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, в силу вимог Закону №1669-VII, підприємство не несе фінансової відповідальності за порушення вимог Закону № 2464-VI.

Водночас Верховний Суд наголошує на тому, що Закон № 2464-VI не скасовує обов'язків платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Окрім того слід відзначити, що згідно з положеннями Закону № 1669-VII достатньою підставою, зокрема, для звільнення від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо вчасної сплати ЄВ є встановлення факту знаходження платника податку на обліку в податкових органах, розміщених на території проведення АТО.

Аналогічна позиція висловлена в рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 березня 2018 року у справі №812/292/18.

Відтак, судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок, що вимога контролюючого органу в частині про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 4078567,03 грн. підлягає скасуванню, оскільки її прийнято всупереч приписів Закону №2464-VІ, який звільняє позивача від обов'язку сплати єдиного внеску на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. При тому, що відповідна заява позивача про звільнення від виконання обов'язків, визначених частиною 2 ст. 6 Закону № 1669-VI подавалась до податкової інспекції, та до матеріалів справи додано сертифікат Торгово-промислової палати України. Вказаним документами було дано оцінку судами попередніх інстанцій.

Слід звернути увагу на те, що відсутність (відстрочення в силу закону) у позивача обов'язку своєчасної сплати внесків, починаючи з 15 квітня 2014 року, унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги на момент її складання, а саме станом на 07 квітня 2016 року.

Відтак, формування податковим органом спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) є протиправним.

Також, Суд вважає неприйнятною позицію податкового органу щодо неможливості застосування у межах спірних відносин пункту 9-4 розділу VIII Закону №2464-VІ, оскільки норми цього пункту є діючими на теперішній час, зміни безпосередньо до Закону № 2464-VІ щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) цього пункту внесено не було.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для часткового задоволення позову.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

..........................

..........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду