Справа № 725/331/19
Суддя: Вольська-Тонієвич О. В.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/331/19
Номер провадження 2-а/725/12/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 року. Першотравневий районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Григорчук Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (26.11.1990р.н., місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), в інтересах якого діє ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 оф.5 м.Чернівці) до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: вул.Руська, 248М м.Чернівці) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом.

Посилався на те, що 14 грудня 2018 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_3 винесено постанову, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме: 636 787,98 грн.

Згідно постанови митного органу ним вчинено порушення митних правил, а саме дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, шляхом надання документа паспорта громадянина ОСОБА_4 під час ввезення на митну територію України в режимі «тимчасового ввезення» транспортного засобу марки «Фольксваген пасат», р.н. SV13KED, маючи при цьому статус громадянина України.

Однак із вказаною постановою він не погоджується, вважає її незаконною та такою, що не відповідає обставинам справи, оскільки постанова була винесена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів.

Так, вказані обставини вже були предметом розгляду Першотравневим районним судом м.Чернівці, який 02 жовтня 2018 року ухвалив рішення та скасував постанову відповідача від 10 серпня 2018р., надіславши справу на новий розгляд до Чернівецької митниці ДФС.

При цьому суд у своєму рішенні вказав відповідачу на обставини, які підлягають додатковому зясуванню.

Разом з тим, вказівки суду були проігноровані відповідачем та всупереч вимог чинного законодавства повторно винесено постанову про притягнення його до відповідальності за ст.485 МК України.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_3 від 14 грудня 2018 року у справі про порушення митних правил №1760/40800/18 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України.

20 лютого 2019 року Чернівецькою митницею ДФС подано відзив на позовну заяву з письмовими доказами, у якому відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав та просив його задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та представник Чернівецької митниці ДФС для розгляду справи не зявилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 17.06.2018 року головним державним інспектором-кінологом ВОР УПМП та МВ Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_5 було складено відносно ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил №1760/408000/18.

Як вбачається зі змісту протоколу, під час здійснення митних формальностей інспектором, ОСОБА_1 предявив паспорт громадянина України для виїзду за кордон ЕК996440. Відповідно до інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС, митним органом встановлено, що при перетині митного кордону ОСОБА_1 при вїзді на митну територію України та т/з марки «Фольксваген Пасат», країна реєстрації ОСОБА_4 державний номер SV13KED в режимі тимчасового ввезення в термін до одного року, використовував закордонний паспорт громадянина ОСОБА_4 054613712, виданий 18.04.2017 року, поліцією м. Сучава, на імя VALASH SERGEI.

Згідно поданого до митного контролю паспорта громадянина ОСОБА_4 054613712, виданого 18.04.2017 року на імя «VALASH SERGEI» та предявленого паспорта громадянина України для виїзду за кордон ЕК996440, виданого 25.05.2010 рок на імя «Валаш Сергій», «VALASH SERGEI» та «Валаш Сергій» є однією й тією ж особою.

Маючи статус «резидента», для перетину митного кордону на транспортному засобі марки «Фольксваген Пасат», країна реєстрації ОСОБА_4, державний номер SV13KED, кузов WVWZZZ3BZP280400 ОСОБА_1 використовував паспортний документ громадянина ОСОБА_4 054613712, виданий на його імя. Інспектором в протоколі вказано, що ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, передбачених законодавством України, щодо транспортного засобу «Фольксваген Пасат», країна реєстрації ОСОБА_4, державний номер SV13KED, кузов WVWZZZ3BZP280400, а саме особа надавала паспортний документ зі статусом «нерезидент».

Отже, на думку митного органу, під час ввезення транспортного засобу «Фольксваген Пасат», державний номер SV13KED, особа надавала документ, який є підставою для несплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування, маючи статус «резидента».

У звязку із цим, 14 грудня 2018 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_3 винесено постанову №1760/40800/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 636 787,98грн. (а.с.11-14).

Відповідно до ст.103 МК України тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб (ч.4 ст. 380 МК України).

Положеннями ст.485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того, чи є особа резидентом, чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України.

Відповідно до ст.4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття та припинення громадянства визначаються законом.

Згідно із п.1 ст.2 Закону України "Про громадянство України", якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Тобто, у разі набуття громадянином України громадянства іншої держави, то останній не позбавляється при цьому українського громадянства і в правових відносинах з Україною надалі визнається лише як громадянин України.

Зі змісту положень Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №2185, а також п. 5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №2201, слідує, що документом, який підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання" або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Так, за приписами п.50 ч.1 ст.4 Митного кодексу України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є громадянином України, постійно проживає на території України за адресою с.Драниця Новоселицького району Чернівецької області та до уповноважених органів з питанням виходу з громадянства України не звертався.

Таким чином, оскільки у позивача, станом на момент ввезення спірного транспортного засобу, був наявний як паспорт громадянина України, так і паспорт громадянина ОСОБА_4, та він мав постійне місце проживання на території України, у правовідносинах з Україною ОСОБА_1 визнається лише громадянином України.

Виходячи з наведеного, позивач є резидентом і зобов'язаний дотримуватися митних правил встановлених для громадян (резидентів) України та у даному випадку при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу повинна сплатити усі необхідні митні платежі.

За таких обставин, за наявності у позивача належним чином підтвердженого статусу громадянина-резидента останній не мав правових підстав для користування пільгами, встановленими ст.380 МК України для громадян-нерезидентів при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «Фольксваген Пасат», країна реєстрації ОСОБА_4 державний номер SV13KED.

Згідно ч.3 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, у даному випадку, позивач, при тимчасовому ввезенні на територію України транспортних засобів особистого користування, повинен був сплатити усі необхідні митні платежі.

Разом із тим, суд враховує положення ч.1 ст.489 МК України, відповідно до яких посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі наведеного та враховуючи те, що розмір стягнення, що повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, а тому, необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення визначеного законом стягнення, є доведення факту несплати особою суми митних платежів у певному розмірі.

Так, за змістом п.1 ч.1 статті 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За нормами статті 57 глави 9 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Разом з тим, матеріали справи про порушення митних правил №1760/40800/18 не містять відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився ОСОБА_1

Натомість, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення уповноважений орган керувався службовою запискою №853/24-70-19-30 від 16.07.2018 року

Як вбачається зі змісту дослідженої у судовому засіданні службової записки, митну вартість автомобіля марки «Фольксваген Пасат» державний номер SV13KED було визначено орієнтовно у розмірі 212262,66 грн., при цьому в службовій записці зазначено, що відомості щодо митної вартості транспортного засобу є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів. Крім того запропоновано для більш точної інформації, щодо визначення митної вартості автомобіля звернутися до експертів товарознавців.

Даючи оцінку зазначеним обставинам, слід дійти висновку, що оскільки службова записка по даній справі має інформативний характер і визначена в ній сума не є точною, а орієнтовною, на її підставі не може бути визначено митну вартість транспортного засобу, що має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки санкція статті 485 МК України передбачає стягнення у розмірі 300% саме несплаченої суми митних платежів.

Більше того, вказані обставини вже були предметом розгляду Першотравневим районним судом м.Чернівці.

Рішенням суду від 02 жовтня 2018 року, яке постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018р. залишено в силі, скасовано постанову відповідача від 10 серпня 2018 року у справі про порушення митних правил №1760/40800/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та надіслано справу на новий розгляд до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України.

Однак відповідачем не було виконано всіх вказівок, на які вказував суд та передчасно, без зясування всіх обставин повторно 14 грудня 2018р. винесено постанову, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Тобто особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування у спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України, а також вимоги зазначені у рішенні суду, та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_3 від 14 грудня 2018 року у справі про порушення митних правил №1760/40800/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та надіслати справу на новий розгляд до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич