Справа № 136/2296/18
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 136/2296/18

Головуючий у 1-й інстанції: Стадник С.І.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

26 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби України на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 20 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби-начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної Фіскальної служби України Живицького В'ячеслава Антоновича про визнання протиправною постанови про адміністративне правопорушення її скасування та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до заступника начальника Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби-начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної Фіскальної служби України Живицького В'ячеслава Антоновича, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби-начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної Фіскальної служби України Живицького В.А. у справі про порушення митних правил №4541/30500/18 від 23.10.2018 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 20 грудня 2018 року позов задоволено: визнано протиправною постанову заступника начальника Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби-начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної Фіскальної служби України Живицького В.А. від 23.10.2018 року № 4541/30500/18 про накладення на ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, скасувати її та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Закарпатська митниця Державної Фіскальної служби України подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Так, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 не вивіз транспортний засіб за межі митної території України в строк, визначений у ст.95 МК України за обставин непереборної сили є хибним, оскільки позивачем не надано належних доказів, що ремонт автомобіля мав місце саме внаслідок аварії, в тому числі ДТП, чи дії обставин непереборної сили.

Від позивача відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою заступника начальника Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби-начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної Фіскальної служби України Живицького В.А., позивача визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що під час проходження митного контролю встановлено, що 24.04.2017 року через пункт пропуску "Могилів-Подільський-Отач" митного посту "Дністер" Вінницької митниці ДФС, громадянином ОСОБА_2 в режимі "транзит" ввезено на митну територію України легковий автомобіль MERCEDES-BENZ Е220 (№ кузова НОМЕР_1) н/з НОМЕР_2. Вказаний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України відповідно до ч.1 ст.381 МК України. Термін перебування транспортного засобу на митній території України станом на 20.09.2018 року перевищив більш ніж на десять діб.

Не погоджуючись з рішенням митного органу, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки останнім до Закарпатської митниці ДФС були надані документи, що підтверджують наявність обставин, передбачених ст. 460 МК України, які виключають відповідальність за ст. 470 МК України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 МК України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Положенням ст. 90 МК України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту-10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу ( ч.1 ст. 192 МК України).

Згідно частини першої статті 381 МК України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

У частині першій статті 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною першою статті 460 МК України регламентовано, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Частиною 3 ст.470 МК України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів, у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Порядок виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 (далі Порядок №657).

Так у пункті 2 розділу VIII Порядку №657 надано наступні визначення:

Аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно п. 3 розділу VIII Порядку №657, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

У пункті 5 розділу VIII Порядку №657 зазначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

З аналізу зазначених правових норм слідує, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 МК України, є часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем, внаслідок саме аварії чи дії обставин непереборної сили, настання яких має бути належним чином підтверджено (доведено) та про них вчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) має бути повідомлено митний орган шляхом подання письмової заяви із зазначенням обставин події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2018 року у справі №461/3006/17.

Як слідує з матеріалів справи, 24.04.2017 ОСОБА_2 через пункт пропуску "Могилів-Подільський-Отач" митного посту "Дністер" Вінницької митниці ДФС ввезено на митну територію України легковий автомобіль марки "MERCEDES-BENZ" моделі "Е220" номер кузова НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2.

Разом з тим, станом на 20.09.2018 вищезазначений транспортний засіб знаходився на території України.

Позивач посилається на те, що перешкодою для своєчасного вивезення вказаного транспортного засобу стала поломка останнього, що призвело до неможливості його експлуатації.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_2 надав довідку від 01.10.2018, видану СПД ОСОБА_4, з якої вбачається, що на технічному ремонті з проблемою несправності двигуна знаходиться автомобіль марки "MERCEDES-BENZ" моделі "Е220" номер кузова НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2, тобто на час її видачі.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що факт виходу із ладу транспортного засобу та його подальший ремонт не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили, визначення яких міститься у наведених вище нормативно-правових актах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22 серпня 2018 року у справі №342/355/17.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що доказів того, що такий ремонт транспортного засобу був здійснений у зв'язку із обставинами аварії, дії обставин непереборної сили або протиправними діями третіх осіб позивачем надано не було.

Причина знаходження автомобіля марки "MERCEDES-BENZ" моделі "Е220" номер кузова НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2 в "Комплексі по ремонту та обслуговуванню автомобілів", яка зазначена в довідках, виданих 03.05.2017 та 01.10.2018 СПД ОСОБА_4-несправність двигуна та брак коштів на ремонт, не підпадає ні під жодне з визначень, викладених в пункті 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657.

Крім того, сам факт ремонту не позбавляв можливості позивача від виконання в повному обсязі зобов'язання визначеного митним режимом "транзит" у встановлені ст. 95 МК України строки шляхом доставлення автомобіля до митного органу призначення за допомогою евакуатора або в будь-який інший спосіб не заборонений законом.

Стосовно посилання ОСОБА_2 на те, що останній звернувся до Вінницької митниці ДФС із заявою, в якій повідомив про неможливість вивезення за межі митної території України автомобіля MERCEDES-BENZ Е220 р.н. НОМЕР_2, в зв'язку з поломкою транспортного засобу, яка призвела до неможливості експлуатації автомобіля за призначенням (несправність двигуна), а також на лист начальника Вінницької митниці ДФС від 10.05.2017 року №2230/8/02-80-64-01 за результатами розгляду його заяви, колегія суддів вказує на наступне.

Так, відповідно до Порядку №657, за результатами розгляду заяви про наявність факту аварії чи дії обставин непереборної сили, керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебуває транспортний засіб, повинен організувати проведення огляду території чи іншого місця, де знаходиться, знаходився або може знаходитися транспортний засіб, що перебуває під митним контролем, за результатами якого складається акт у трьох примірниках, один з яких вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий-невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебуває транспортний засіб, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

В той же час, як встановлено зі змісту заяви ОСОБА_2, остання не містить інформації про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Як зазначалось вище, несправність двигуна не є обставиною, що виключає відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Також в матеріалах справи відсутня інформація про складання Вінницькою митницею ДФС акта за результатами огляду території де знаходився автомобіль MERCEDES-BENZ Е220 р.н. НОМЕР_2 та направлення такого позивачу та Закарпатській митниці ДФС.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що факт виходу із ладу транспортного засобу та його подальший ремонт є обставиною, передбаченою ст. 460 МК України, яка виключає відповідальність за ст. 470 МК України.

Така позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 31.10.2018 (справа № 569/4632/16-а) та від 04.12.2018 (справа № 308/6634/16-а).

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у п. 36 по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, оскаржуване рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з одночасним прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 243, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби України задовольнити повністю.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 20 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби-начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної фіскальної служби України Живицького В'ячеслава Антоновича про визнання протиправною постанови про адміністративне правопорушення її скасування та закриття провадження у справі скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2, відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.