Справа № 804/3691/18
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2018 року Справа № 804/3691/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Стальком» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
22.05.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Стальком» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено наступне:
- 27.04.2018 року було подано Скаргу вих. №1804/26-01 від 26.04.2018 р. до ГУ ДФС у Дніпропетровській області на дії представників Державної податковій інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, проте станом на 21.05.2018 р. позивачем не було отримано відповіді на зазначену Скаргу;
- після подачі запиту вих. №1805/08-01 від 08.05.2018 р. ТОВ «ТД «СТАЛЬКОМ» було надано копію зазначеного акту у Державній податковій інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області;
- відповідно до вказаного акту перевірки, винесення податкового повідомлення-рішення було здійснено після відкриття провадження Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом по податковому повідомленні-рішенню, яке є підставою для нарахування штрафу у даному випадку;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Стальком» було залишено без руху у звязку з недотриманням вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано позивачу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.
02.07.2018 року на виконання ухвали суду позивачем усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено судове засідання у справі 30.07.2018 року о 13:15 год.
30.07.2018 року від Головного управління ДФС в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні, зазначивши наступне:
- після сплати боргу у платника по ІКП виникла штрафна санкція за порушення строку сплати грошового зобовязання ПДВ на 7 днів у розмірі 10%;
30.07.2018 року з метою забезпечення права сторін подати додаткові докази у справі судом оголошено перерву у розгляду справи до 08.08.2018 року о 14:30 год.
07.08.2018 року від представника відповідача до суду надійшли додаткові докази у справі.
08.08.2018 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про залучення додаткових доказів у справі.
08.08.2018 року у судовому засіданні представники сторін підтримали раніше обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
20.03.2018 року на підставі підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, у порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 Податкового кодексу України головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування ПДВ території обслуговування ДПІ у Соборному районі м. Дніпра управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 проведено камеральну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Стальком» (код 39122725) з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання з ПДВ по податковому повідомленню-рішенню (форми «Р» від 17.11.2017 року), за результатами якої складено акт №154/04-36-12-04/39122725.
У вказаному акті податковим органом перевіркою термінів сплати узгодженої суми податкового зобовязання з податку на додану вартість встановлено порушення вимог пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобовязання з податку на додану вартість по:
- податковому повідомленню-рішенню (форми «Р») №50351204 від 17.11.2017 граничний термін сплати: 20.12.2017 фактична сплата: 27.12.2017 кількість днів затримки: 7 сума сплаченого податкового боргу: 5 508,50 грн. відсоток штрафу: 10% сума штрафної санкції: 550,85 грн.;
- податковому повідомленню-рішенню (форми «Р») №50351204 від 17.11.2017 граничний термін сплати: 20.12.2017 фактична сплата: 27.12.2017 кількість днів затримки: 7 сума сплаченого податкового боргу: 11 000,00 грн. відсоток штрафу: 10% сума штрафної санкції: 1 100,00 грн.
Загальна сума штрафу, визначена в акті перевірки, складає 1 650,85 грн.
Зазначений акт 26.03.2018 року було отримано представником ТОВ «Торговий дім «Стальком» Лисенко, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Вказане податкове повідомлення-рішення 17.04.2018 року було отримано представником ТОВ «Торговий дім «Стальком» Лисенко, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
До матеріалів справи не надано рішення, прийнятого за результатами розгляду вказаної скарги.
Не погодившись з вищенаведеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся за захистом своїх прав та законних інтересів з адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) субєктів владних повноважень, суд зобовязаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 року.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.
Згідно з частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.
Статтею 255 Кодексу адмінітсративного судочинства України передбачено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 р. у справі № 804/8503/17 задоволено адміністративний позов ТОВ «Торговий Дім «Стальком» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області на вищенаведене рішення суду.

20.04.2018 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом прийнято постанову, якою апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 р. у справі № 804/8503/17 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 р. у справі № 804/8503/17 без змін.

Отже, Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 р. у справі № 804/8503/17 набрало законної сили 20.04.2018 року.

В силу положень підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 126.1 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

При цьому, відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Суд зазначає, що на момент проведення перевірки та прийняття податкового повідомлення-рішення від 06.04.2018 року № рішення у справі за позовом ТОВ «Торговий Дім «Стальком» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.11.2017 року № не набрало законної сили.

Тобто, грошове зобов'язання, визначене контролюючим органом відповідно до податкового повідомлення-рішення від 17.11.2017 року №, не було узгодженим.

Більш того, відповідно до пункту 57.4 статті 57 Податкового кодексу України пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов'язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведену норму, оскільки штрафні санкції у сумі 1 650,85 грн. нараховані податковим органом ТОВ «Торговий Дім «Стальком» за несплату грошового зобовязання з податку на додану вартість за податковим повідомленням-рішенням від 17.11.2017 року №, яке скасоване рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 року у справі №804/8503/17, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 06.04.2018 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

За приписами частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обовязку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Стальком» судовий збір при поданні адміністративного позову відповідно до платіжного доручення від 02.05.2018 року у сумі 1 762,00 грн. підлягає стягненню з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Стальком» (місце проживання: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26Б; код ЄДРПОУ 35122725) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протравним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06 квітня 2018 року форми «Ш» №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Стальком» судові витрати у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення згідно з вимогами частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складений 13 серпня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1