Справа № 460/2766/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/982/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Обрізко І.М., Онишкевича Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року про зупинення провадження у справі № 460/2766/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинення певних дій, -

суддя в 1-й інстанції Друзенко Н.В.,

час ухвалення рішення 13.12.2018 року, не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 13.12.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

02.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинення певних дій з підстав порушення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме: зобов`язати відповідача провести перерахунок призначеної пенсії з урахуванням до складу грошового забезпечення грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні з виплатою різниці між перерахованою та виплаченою пенсією з початку нарахування пенсії; зобов`язати відповідача провести індексацію пенсії з моменту її нарахування; зобов`язати відповідача проводити пенсійне забезпечення без застосування обмеження пенсії максимальним розміром.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року зупинено провадження у справі до набрання чинності рішенням суду касаційної інстанції у справі № 522/2738/17.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив позивач подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано факти та обставини, що мають значення для справи, зроблено висновки які не відповідають дійсним обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що у справі №522/2738/17 взагалі не розглядаються два питання позовної заяви, а саме: непроведення відповідачем індексації призначеної пенсії та обмеження розміру призначеної пенсії.

Просить скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року та направити справу для продовження розгляду.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки зміст правовідносин у адміністративній справі №522/2738/17 є подібним до змісту правовідносин у справі №460/2766/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, суд приходить до висновку, що є необхідність зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням суду касаційної інстанції у справі №522/2738/17.

Колегія суддів, перевіривши матеріали адміністративної справи, погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 236 КАС України передбачено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Судом встановлено, що Верховним Судом ухвалою від 11.04.2018 року справу №522/2738/17 за позовом фізичної особи до ГУПФУ в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ГУПФУ в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 року, передано на розгляд палати, до якої входить колегія, що розглядає цю справу.

Правовідносини у тій адміністративній справі №522/2738/17, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, є подібними за змістом тим, що мають місце у розглядуваній адміністративній справі №348/2379/17, та характеризуються наступними ознаками: 1) позивач: пенсіонер, фізична особа, якій призначено пенсію згідно з ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; 2) відповідач: суб`єкт владних повноважень - орган пенсійного фонду, де стоїть на обліку позивач; 3) предмет спору: відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачу з врахуванням всіх складових з яких було сплачено страхові внески (єдиний внесок) на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність зупинення провадження в даній адміністративній справі до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у зазначеній вище адміністративній справі №522/2738/17 переданій на розгляд Великої палати Верховного Суду.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 236, 250, 308, 313, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року про зупинення провадження у справі № 460/2766/18 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 28.02.2019 року