Справа № 2240/3118/18
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/3118/18

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

21 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Шпикуляк Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Крупецької сільської ради Славутського району Хмельницької області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року (місце ухвалення рішення - м. Хмельницький, повний текст складено 19.11.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Крупецької сільської ради Славутського району Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Крупецької сільської ради Славутського району Хмельницької області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення четвертої сесії Крупецької сільської ради Славутського району Хмельницької області 7-го скликання за №18 від 20.03.2018 "Про розгляд заяви ОСОБА_3".

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначала, що на її звернення з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва відповідачем було прийнято оскаржуване рішення, яким відмовлено у затверджені проекту землеустрою. Причиною відмови відповідач вказує наявність спору щодо речових прав на земельну ділянку між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та перебування у провадженні Вищого адміністративного суду України адміністративної справи за Касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.05.2016 по справі №682/2466/15-а за позовом ОСОБА_5 до Полянської сільської ради Славутського району Хмельницької області, третя особа ОСОБА_4 Відповідач не вказав жодної законодавчо визначеної підстави для відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення четвертої сесії Крупецької сільської ради Славутського району Хмельницької області 7-го скликання за №18 від 20.03.2018 "Про розгляд заяви ОСОБА_3".

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаюсь на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у зв'язку з тим, що позивачу дозвіл був наданий на земельну ділянку з одним місцем розташування, а Проект землеустрою фактично виготовлений на земельну ділянку, яка накладається на іншу земельну ділянку, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_6

Представник позивача заперечив щодо доводів апеляційної скарги, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Крупецької сільської ради Славутського району Хмельницької області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що Рішенням Полянської сільської ради Славутського району Хмельницької області №2 від 04.08.2015 ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1200 га, яка розташована в селі Полянь, Славутського району, Хмельницької області, для індивідуального садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення (а.с. 10).

На замовлення позивача, ФОП ОСОБА_7, який має Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №001680 від 30.01.2013 в 2015 році було виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 для індивідуального садівництва в с. Полянь Славутського району Хмельницької області (а.с.11-34).

Згідно рішення І сесії VII скликання Крупецької сільської ради Славутського району від 29.12.2017 за №12, Крупецька сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов'язків Полянської сільської ради (а.с.57-58).

ОСОБА_3 02.03.2018 звернулась до Крупецької сільської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва, кадастровий номер НОМЕР_1 (а. с.42).

Рішенням четвертої сесії Крупецької сільської ради Славутського району Хмельницької області 7-го скликання за №18 від 20.03.2018 "Про розгляд заяви ОСОБА_3" відмовлено ОСОБА_3 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,1200 га, що розташована: Хмельницька область, Славутський район, с. Полянь, у зв'язку із наявністю спору щодо речових прав на вказану земельну ділянку між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та перебуванням у провадженні Вищого адміністративного суду України адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року по справі №682/2466/15-а за позовом ОСОБА_5 до Полянської сільської ради Славутського району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії (а.с. 43).

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернулася до суду з позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов частково, дійшов висновку, що оскаржуване рішення не містить законних підстав для відмови у погодженні проекту землеустрою позивача щодо відведення земельної ділянки, які передбачені ч. 6 ст. 186-1 ЗК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Статтею 186 ЗК України унормовано загальні приписи щодо погодження та затвердження документації із землеустрою.

Так, частинами 15, 17, 20 вказаної статті передбачено наступне:

- оригінал відповідної документації із землеустрою подається розробником для погодження територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а іншим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування та іншим суб'єктам, які здійснюють погодження документації із землеустрою, - копії такої завіреної розробником документації;

- підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації;

- погодження документації із землеустрою здійснюється за місцем розташування земель (земельних ділянок) територіальними органами центральних органів виконавчої влади, утвореними у районі, місті обласного, республіканського значення (Автономної Республіки Крим), містах Києві та Севастополі, або міжрегіональним територіальним органом, у разі якщо повноваження його поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць.

Отже, системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов'язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

При цьому з вищенаведених норм Земельного кодексу України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов'язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі №820/4852/17.

Відповідач в оскаржуваному рішенні вказує такі дві підстави відмови у затвердженні проекту землеустрою: 1) наявність спору щодо речових прав на земельну ділянку між ОСОБА_3 та ОСОБА_4; 2) перебуванням у провадженні Вищого адміністративного суду України адміністративної справи №682/2466/15-а, що не відповідає ч.6 ст.186-1 ЗК України.

Вирішення касаційним судом справи №682/2466/15-а касаційної скарги ОСОБА_5 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області і ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Полянської сільської ради Славутського району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, про визнання протиправним і скасування окремих пунктів рішення Полянської сільської ради №46 від 04.08.2015 та зобов'язання сільської ради повторно розглянути його заяву, не стосується предмету цього судового розгляду, і це судове рішення не могло бути підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою ОСОБА_3 (а. с. 61-64). Адже: позивач не є учасником у справі №682/2466/15-а; у справі №682/2466/15-а не встановлено обставини щодо спору між позивачем і ОСОБА_4 на одну земельну ділянку ( чи накладення земельних ділянок) та не надано доказів цього в суді. Крім цього, потрібно враховувати, що відповідно до ухвали Верховного Суду від 26.10.2018 у справі №682/2466/15-а (провадження №К/9901/13874/18) до касаційного суду 11.10.2018 надійшла заява позивача ОСОБА_5 про відмову від позову, яка буде вирішуватись цим судом ( а. с. 97-99).

Крім того відповідач вважає, що доказами спору щодо речових прав на земельну ділянку між ОСОБА_3 та ОСОБА_4: 1) Довідку №131 від 06.11.2018 в якій стверджує, що дані Погосподарської книги №2, відповідно до якої по особовому рахунку №153 Полянської сільської ради за 1996-2000 роки за домогосподарством ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 рахуються земельні ділянки (а.с. 130); 2) Схеми розташування земельних ділянок (а.с. 131-134), які надав суду; 3) розгляд Славутським міськрайонним судом Хмельницької області справи №682/1358/18 за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_3, про скасування реєстрації земельних ділянок та реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Дані Погосподарської книги про належність земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, Славутського району, Хмельницької власті ОСОБА_10 (спадкоємцем якого, згідно Відзиву на позов, є ОСОБА_4 без доказів цього), як і Схеми розташування земельних ділянок, не є належними доказами, які свідчать про те, що земельна ділянка згідно виготовленого проекту позивача накладається на земельну ділянку ОСОБА_10 Встановити це відповідач повинен у належний спосіб, адже Проект землеустрою позивача виконаний на виконання рішення Полянської сільської ради №2 від 04.08.2015 (арк. спр.19) сертифікованим інженером землевпорядником ФОП ОСОБА_7 за відсутності доказів порушень наказу і проекту, а тому дані Погосподарської книги і виконані відповідачем Схеми не можуть спростувати чинний Проект землеустрою. Доказів судового спору між позивачем і ОСОБА_4 щодо однієї земельної ділянки відповідач суду не надав, і цього не встановив суду.

З приводу посилань відповідача на розгляд Славутським міськрайонним судом Хмельницької області справи №682/1358/18, суд зазначає, що предмет згаданої справи не стосується предмету цього судового розгляду, яким є оскарження рішення органу місцевого самоврядування про відмову у затвердженні проекту землеустрою ОСОБА_3 за відсутності будь-яких доказів порушення цим проектом вимог законодавства. У справі №682/1358/18 позивач є третьою особою, а ОСОБА_4 позивається до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, що не вказує на наявність спору між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Також слід враховувати, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області у справі №682/1358/18 відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позову до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування державної реєстрації земельної ділянки НОМЕР_1, рішення на момент розгляду справи не набрало законної сили.

Колегія суддів звертає увагу, що проект землеустрою вже погоджений і при цьому не виявлено жодних недоліків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення не містить законних підстав для відмови у погодженні проекту землеустрою позивача щодо відведення земельної ділянки, які передбачені ч. 6 ст. 186-1 ЗК України.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Крупецької сільської ради Славутського району Хмельницької області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 лютого 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.