Справа № 804/3436/18
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 804/3436/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Шальєвої В.А., секретар судового засідання - Яковенко О.М., за участю представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі

апеляційну скаргу

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 року в адміністративній справі №804/3436/18 (суддя у 1 інстанції Жукова Є.О., повний текст складено 05.09.2018 року)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.02.2018 р., а саме: № на загальну суму 100 361,28 грн.; № на загальну суму 68 909,01 грн.; № на загальну суму 8 363,45 грн.; № на загальну суму 510,00 грн.; визнання протиправним та скасування рішення від 01.02.2018 р. № про застосування штрафних санкцій в сумі 16 387,64 грн. за донарахуванням відповідним органам доходів і зборів або платникам своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 81 938,21 грн.; визнання протиправною та скасування вимоги від 01.02.2018 р. № Ф- в сумі 81 938,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що висновки акта перевірки від 18.12.2017 р. №33710/04-36-13-05/НОМЕР_7 є безпідставними, а відтак винесені на підставі цього акту перевірки податкові повідомлення рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне дослідження обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що фахівцями контролюючого органу були зроблені помилкові висновки про те, що протягом 2016 року позивач отримав дохід від операцій з реалізації м'яса та м'ясної продукції за цінами придбання на загальну суму 1272457,80грн. без ПДВ. Також контролюючий орган дійшов помилкового висновку про те, що позивачем не підтверджено витрати, пов'язані з господарською діяльністю платника податків за 2016 рік в сумі 690542,20грн.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив відмовити у задоволені апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями та пунктом 2 частини 1 статті 13 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" зі змінами та доповненнями, наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про проведення документальної планової виїзної перевірки від 10.11.2017 № 6381-п та плану - графіку проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на ІV квартал 2017 р., головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області ОСОБА_4 проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, за результатами якої складено акт від 18.12.2017 р. за № 33710/04-36-13-05/НОМЕР_7 "Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р.".

В ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_3 згідно додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік в колонках 5-7 "Вартість документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю" задекларовано суму 1963000,00грн., в тому числі в колонці 5 "придбані товарно-матеріальні цінності, що реалізовані або використані у виробництві продукції" - 196 3000,00 грн.

При цьому, ФОП ОСОБА_3 в 2016 р. отримувала дохід виключно від реалізації м'яса та м'ясної продукції в загальній сумі 1662166,22 грн. без ПДВ (за операціями 2016 року - сума доходу від реалізації м'яса та м'ясної продукції склала 1577196,88 грн.).

Так, протягом 2016 року отримано дохід від операцій з реалізації 61956,34 кг м'яса та м'ясної продукції за цінами придбання на загальну суму 1272457,8 гривень.

Разом з тим, відповідачем в актів перевірки зазначено, що позивачем не підтверджено витрати, пов'язані з господарською діяльністю за 2016 рік в сумі 690542,2 грн. (1963000,0 грн. - 1272457,8 гривень), у зв'язку з чим останнім порушено вимог пункту 187.1 статті 187, пункту 198.3 та пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України занижена сума податкового зобов'язання, що підлягає сплаті на 55127,21 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 01.02.2018 р. № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем - 66907,52 грн. та штрафних санкцій у розмірі 33453,76 грн., № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем - 55127,21 грн. та штрафних санкцій у розмірі 13781грн., № про збільшення грошового зобов'язання з військового збору за основним платежем 5575,63 грн. та штрафних санкцій - 2787,82 грн., № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафною санкцією у розмірі 510 грн.

Також, актом перевірки документальної планової виїзної перевірки від 18.12.2017 р. № 33710/04-36-13-05/НОМЕР_7 щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, встановлено порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464, а саме не нараховано та не сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2016 рік на загальну суму 81938,21 грн. в зв'язку із заниженням суми чистого доходу, що є базою для нарахування єдиного внеску.

На підставі акта перевірки Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області сформовано, а саме: вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 01.02.2018 № Ф-; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і збрів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 01.02.2018 № ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені адміністративного позову виходи з наступного.

Відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік № від 07.02.2017 р., поданої ФОП ОСОБА_3 до контролюючого органу задекларовано суму доходу 1981000,00 грн., який сформовано на підставі надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок від покупців із врахуванням помилково сплачених та повернутих грошових коштів у розмірі 318833,78 грн. без ПДВ.

При цьому, згідно платіжних документів та банківських виписок, копії яких містяться в матеріалах справи, встановлено дохід ФОП ОСОБА_3 за 2016 рік від реалізації м'яса та м'ясної продукції у сумі 1662166,22 грн. без ПДВ, а саме: надходження дебіторської заборгованості від контрагентів-покупців - 84969,34 грн.; дохід від реалізації м'яса та м'ясної продукції по операціям 2016 року - 1577196,88 грн.

Перевіркою правильності визначення доходу, відображеного в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 р., з даними про суми доходу, встановлено завищення доходу на 318833,78 грн., що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.

Також ФОП ОСОБА_3 відповідно до додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік № від 07.02.2017 р. в колонках 5-7 "Вартість документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю" задекларовано суму 1963000,00 грн., в тому числі в колонці 5 "придбані товарно-матеріальні цінності, що реалізовані або використані у виробництві продукції" - 1963000,00 грн.

З веденням фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 в 2016 році документально підтверджені витрати, пов'язані з отриманням доходу від реалізації м'яса та м'ясної продукції складають 1272457,8 грн., що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.

Водночас, будь-якими неналежними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 73-76 КАС України не підтверджено витрати, пов'язані з господарською діяльністю за 2016 рік в сумі 690542,2 грн. (1963000,0 грн. - 1272457,8 грн.).

Крім того позивачем порушено п.177.2 ст.177, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті завищення доходів, завищення задекларованих документально підтверджених витрат, пов'язаних з одержанням доходу від здійснення діяльності та встановлено заниження сум чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік на загальну суму 70147,52 грн.

Відповідно до наданих до Нікопольської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) І квартал 2016, ІІІ квартал 2016, IV квартал 2016 не відображені суми доходу нарахованого і виплаченого фізичним особам-підприємцям за придбані ТМЦ та послуги за ознакою 157 (дохід виплачений самозайнятій особі), а саме: ФОП ОСОБА_5 (НОМЕР_4) - 164773,04 грн. в І кв. 2016р.; ФОП ОСОБА_6 (НОМЕР_5) - 57900,00 грн. в ІІІ кв. 2016р.; ФОП ОСОБА_7 (НОМЕР_6) - 13400,00 грн. в IV кв. 2016р.

Також встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік на 371708,42 грн. в результаті завищення доходу, завищення задекларованих документально підтверджених витрат.

Під час проведення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_3 встановлено порушення абз.1 п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.10 №2464-VI, заниження суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 22 відсотка, у зв'язку з чим за результатами перевірки підлягає донарахуванню єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2016 рік на загальну суму 81938,21 грн.

Крім того встановлено, що за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. ФОП ОСОБА_3 задекларовано податкових зобов'язань по податку на додану вартість у сумі 394757,00 грн.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. встановлено їх заниження за грудень 2016 року на загальну суму 55127,21 грн. Залишок нереалізованих м'ясних продуктів складає 24024,10 кг на загальну суму 275636,04 грн. (без ПДВ).

При цьому, перевіркою відображених показників за період з 01.01.2016 р. по 31.10.2016 р. на підставі первинних документів встановлено заниження задекларованих ФОП ОСОБА_3 показників у рядку 1 декларацій "Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім імпорту товарів" за грудень 2016 на суму ПДВ - 55127,21 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. ФОП ОСОБА_3 задекларовано податковий кредит по податку на додану вартість у сумі 317751,00 грн. Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість ФОП ОСОБА_3 за перевіряємий період встановлено заниження ПДВ за грудень 2016 року в сумі 55127,21 грн.

Також у періоді, що перевірявся, ФОП ОСОБА_3 декларувала від'ємне значення податку на додану вартість, а саме: за січень 2016 у сумі 85092,0 грн.; за лютий 2016 у сумі 75786,0 грн.; за березень 2016 у сумі 28984,0 грн.; за квітень 2016 у сумі 63961,0 грн.; за травень 2016 у сумі 11618,0 грн.; за червень 2016 у сумі 23892,0 грн.; за липень 2016 у сумі 23510,0 грн.; за серпень 2016 у сумі 13839,0 грн.; за вересень 2016 у сумі 13839,0грн.

Причиною виникнення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у зв'язку із перевищенням обсягу придбання товарів, робіт, послуг над обсягом реалізації товарів, робіт послуг за січень 2016 р. є від'ємне значення у сумі 85092,0 грн.; за лютий 2016 р. є від'ємне значення у сумі 75786,0 грн.; за березень 2016 р. є від'ємне значення у сумі 28984,0 грн.; за квітень 2016 р. є від'ємне значення у сумі 63961,0 грн.; за травень 2016 р. є від'ємне значення у сумі 11618,0 грн.; за червень 2016 р. від'ємне значення у сумі 23892,0 грн.; за липень 2016 р. від'ємне значення у сумі 23510,0 грн.; за серпень 2016 р. є від'ємне значення у сумі 13839,0 грн.; за вересень 2016 р. від'ємне значення у сумі 13839,0 грн.

Під час судового розгляду справи судом першої інтонації вірно встановлено, що ФОП ОСОБА_3. в порушення вимог п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України занижено чистий оподатковуваний дохід, який підлягає оподаткуванню військовим збором на суму 371708,42 грн. за 2016 рік, в результаті заниження чистого оподатковуваного доходу.

Таким чином за ФОП ОСОБА_3, за результатами перевірки встановлено порушення п.163.1 ст.163, п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з військового збору за 2016 рік в сумі 5575,63 грн.

Відповідно до п.163.1. ст.163 ПК України, об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з п.176.2 ст.176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок у вигляді окремого витягу за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням та надсилає копію такого розрахунку до контролюючого органу за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу в установленому порядку;

в) подавати на вимогу платника податку відомості про суму виплаченого на його користь доходу, суму застосованих соціальних податкових пільг та суму утриманого податку;

г) подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу;

ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пп.177.2 ст177 ПК України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Підпунктом 177.4 статті 177 ПК України визначено перелік витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України, Платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов'язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов'язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України"Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", Єдиний внесок нараховується:

1) для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.

Нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу.

2) для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов'язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

3) для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

4) для платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем під час проведення планової виїзної перевірки за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., так і під час судового розгляду справи у суді першої інстанції не було надано книгу обліку доходів та витрат за перевіряємий період, оскільки книга обліку доходів та витрат позивачем не ведеться взагалі.

Також позивачем на вимогу суду не було надано пояснень щодо відсутності станом як на 31.12.2016 р. так і станом на 01.01.2016 р. м'яса та м'ясної продукції, доказів утилізації 26 тон м'яса та м'ясної продукції, доказів щодо підтвердження витрат, пов'язаних з господарською діяльністю за 2016 р. в сумі 690 542,2 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що позивачем не надано належних доказів щодо спростування правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідачем, а відтак правомірно відмовив у задоволені адміністративного позову.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 року в адміністративній справі №804/3436/18 (суддя у 1 інстанції Жукова Є.О., повний текст складено 05.09.2018 року) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 року в адміністративній справі №804/3436/18 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 20 лютого 2019 року, в повному обсязі постанова виготовлена 28 лютого 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя В.А. Шальєва