Справа № 826/3564/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3564/18 Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.

суддів Коротких А.Ю.

Федотова І.В.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому нарахованої пенсії у повному розмірі, зобов'язати відповідача виплатити позивачу грошову суму у розмірі 451223,11 грн., що складається з різниці між нарахованою і фактично виплаченою пенсією за період з 01.06.2016 року по 01.03.2018 року, зобов'язати відповідача з 01.03.2018 року нараховувати і виплачувати позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2018 року залишено без розгляду позов в частині зобов'язання виплатити різницю між нарахованою і фактично виплаченою пенсією за червень 2016 року по серпень 2017 року.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовані обставини справи, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Станом на 20 лютого 2019 року відповідачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

Враховуючи, що дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід скасувати, з таких підстав.

Відповідно до пунктів 1 та 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що до спірних правовідносин застосовується шестимісячний строк звернення до суду, який був пропущений позивачем.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до суду з вимогою виплатити йому різницю між нарахованою і фактично виплаченою пенсією за період з 01.06.2016 року по 01.03.2018 року.

Згідно частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 122 КАС України, передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із штампу Окружного адміністративного суду міста Києва, позивач звернувся до суду у березні 2018 року.

Відповідно до частини другої статті 87 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма Закону стосується вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Таке ж правило закріплене частиною другою статті 46 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у якій йдеться про те, що нараховані суми пенсії не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, положення наведених норм права регулюють виплату за минулий час вже нарахованих пенсій, однак не виплачених з вини Пенсійного фонду, без обмеження будь-яким строком.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, обґрунтовуючи ухвалу про залишення позовних вимог позамежами шестимісячного строку, без розгляду, неправомірно застосував вищевказану норму процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2018 року - скасувати.

Направити справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду в цій частині позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді І.В. Федотова

А.Ю. Коротких