Справа № 0440/5521/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

04 лютого 2019 року Справа № 0440/5521/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2
представника відповідача 1, 2 ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою приватного підприємства «Нафтатранссервіс» до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконним та скасування розрахунку від 05.06.2018 р. № 291, -
20 липня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного підприємства «Нафтатранссервіс» до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій просить суд визнати незаконним та скасувати Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 05.06.2018р. № 291, складений стосовно ПП «Нафтатранссервіс».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 р. у справі № 0440/5521/18 провадження було відкрито та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року було залучено Державну службу України з безпеки на транспорті у якості співвідповідача в адміністративній справі № 0440/5521/18 за позовною заявою приватного підприємства Нафтатранссервіс до Управління Уктрансбезпеки у Кіровоградській області про визнання незаконним та скасування розрахунку.
Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.12.2018 року вищезазначену справу № 0440/5521/18 було перерозподілено судді Жуковій Є.О., у зв'язку із перебуванням судді Юхно І.В. у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, та на виконання розпорядження в.о. керівника апарату суду від 23.11.2018 року №128, згідно до розпорядження від 03.12.2018 року №3023д, щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи.
Відповідно до реєстру передачі справ № 4095/18 від 03.12.2018 р. справу № 160/8043/18 було передано судді Жуковій Є.О. безпосередньо 04.12.2018 р., що підтверджується відповідним написом, в даному реєстрі №4095/18 від 03.12.2018 р., в графі: передав04.12.2018 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 р. справу № 0440/5521/18 прийнято до провадження суддею Жуковою Є.О. та призначено справу до розгляду у порядку підготовчого провадження в судовому засіданні на 17 грудня 2018 року, за правилами загального позовного провадження.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879.
05.06.2018 року на автошляху Н 01 (Київ Знамянка241 км.+800 м) було здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля Scania модель G400, що підтверджується чеком про габаритно-ваговий контроль та довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю, за результатами якого було складено акт № 0022526 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.06.2018 року.
Так, відповідно до Акту №0022526 від 05.06.2018 року, автомобіль Scania модель G400 державний номер НОМЕР_1 під час здійснення перевезення допустив перевищення нормативно вагових параметрів, а саме: в п.8 акту зазначено про повну масу (нормативну) 40 т., фактичну 38,72 т, а згідно п.10 осьові навантаження зазначено про фактичне навантаження на ось 6,76 т., 8,08 т., 23,88 т., замість нормативно допустимого - 11,0 т., 11,0 т., 22,00 т.
На підставі цього акту було складено Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0022526 від 05.06.2018 року, яким встановлено плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 254 євро.
Позивач зазначає, що в акті № 0022526 від 05.06.2018 року суб'єктом, що перевіряється є приватне підприємство «Нафтатранссервіс», водієм транспортного засобу є ОСОБА_4, маршрут руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування м. Новгород-Волинський Житомирська обл. Дніпро с. Лозуватка Дніпропетровської обл.
При цьому, позивач зазначає, що виходячи з розрахунку, пройдена частина маршруту визначена як відстань між пунктом навантаження та пунктом розвантаження 635 км. У той час доказів на підтвердження того, що 623 км. є саме пройденою частиною маршруту, свідчить про необґрунтованість розрахунку, оскільки автомобіль ще не доїхав до місця розвантаження.
На підставі зазначеного вище, та з урахуванням відповідних норм чинного законодавства України, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 05.06.2018 р. № 291.
В судове засідання, призначене на 17.12.2018 р. сторони у справі не зявились. Відомості про вручення судової повістки в матеріалах справи наявні.
Представником відповідача подано до суду клопотання про здійснення розгляду справи у порядку підготовчого провадження в судовому засіданні за відсутності представника відповідача.
Представником позивача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, враховуючи неявку повноважних представників сторін, суд вирішив клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи задовольнити, відкласти розгляд справи до 21.01.2019 р. на 10:30.
В судове засідання, призначене на 21.01.2019 р. зявився повноважний представник позивача.
Відповідач свого представника у судове засідання не направив. Відомості про вручення судової повістки в матеріалах справи наявні.
Враховуючи зазначене, судом ухвалено відкласти розгляд справи до 04.02.2019 року.
В судове засідання, призначене на 04.02.2019 р. зявились всі сторони по справі.
Повноважні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві.
Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 00225261 від 05.06.2018 р. про перевищення транспортними засобами нормативних вагових/габаритних параметрів на загальну суму 254 євро складений Управлінням Укртранспезбеки у Кіровоградській області після проходження габаритно-вагового контролю співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, якими було встановлено, що навантаження на строєну вісь перевищує нормативно-встановлені параметри, а саме: нормативно допустиме 11,0 т., 11,0 т., 22,0т., а фактичне 6,76 т., 8,08 т., 23,88т.
Зважаючи на зазначене, та враховуючи, що законодавчо-встановлена похибка становить 2 %, відповідач зазначає, що транспортний засіб необхідно вважати невеликоваговим лише при навантаженні на строєну ось 23,88 т.
На підставі вищезазначеного, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області на законних підставах було віднесено транспортний засіб позивача до великовагових, та складено Довідку № 0005931 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 05.06.2018, Акт № 0022526 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.06.2018 та оскаржуваний розрахунок плати за поїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів № 291 від 05.06.2018 р.
З урахуванням зазначеного вище, та зважаючи на відповідні норми чинного законодавства, повноважний представник відповідача просить суд у задоволенні пред'явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Представником відповідача було заявлено клопотання про закриття провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 р. у справі 0440/5521/18, в задоволення заявленого повноважним представником відповідача1, 2 клопотання про закриття провадження у справі за позовною заявою приватного підприємства «Нафтатранссервіс» до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконним та скасування розрахунку від 05.06.2018 р. № 291 відмовлено.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважні представники як позивача, так і відповідача не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 211, 217, 224 228 КАС України безпосередньо 04.02.2019 року.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Приватне підприємство «Нафтатранссервіс» є власником транспортного засобу Scania G400 спеціалізований вантажний сідловий тягач, державний номер засобу АЕ 0156КО, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХК 573658.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що після проходження габаритно-вагового контролю співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області було встановлено, що навантаження ось перевищує нормативно-встановлені параметри, а саме: нормативно допустиме 11,0 т., 11,0 т., 22,0т., а фактичне 6,76 т., 8,08 т., 23,88т.
Враховуючи зазначене вище, та те, що законодавчо встановлена похибка становить 2 %, то транспортний засіб вважається невеликоваговим лише при навантаженні на строєну ось 22,44 т.
На підставі вищезазначеного, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області було віднесено транспортний засіб приватного підприємства «Нафтатрансервіс» до великовагових.
Так, уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області складено довідку від 05.06.2018 р. про результати здійснення габаритно-вагового контролю акт № 0022526 р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.06.2018 р., та оскаржуваний розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів до акту № 0022526 від 05.06.2018 р. про перевищення транспортними засобами нормативних вагових/габаритних параметрів на загальну суму 254 євро.
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 24 Конституції України гарантує рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.
Відповідно до абз. 3 п. 1 постанови КМУ № 442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті реорганізовується шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, а також підпорядкувавши службі, що утворюється Державній службі України з безпеки на транспорті, Державну спеціальну службу транспорту.
Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека).
Відповідно до п. 1 Положення, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
У відповідності до п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області.
Розпорядженням КМУ № 1378-р від 16.12.2015 «Питання Державної служби з безпеки на транспорті» здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання Укртрансбезпекою.
Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі Порядок № 1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Пунктом 15 Порядку № 1567 вказано виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється:
- наявність визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
- додержання водієм режиму праці та відпочинку;
- виконання водієм вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і предявляти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Відповідно до п. 16 Порядку № 1567, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.
Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).
Відповідно до п. 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
Підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 наведене визначення поняття «габаритно-ваговий контроль» контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 також наведене визначення поняття «великовагові та великогабаритні транспортні засоби» - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
Пунктом 6 Порядку № 879 вказано, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Відповідно до п. 20 Порядку № 879, за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,
де П - розмір плати за проїзд;
Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;
Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;
Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;
В - відстань перевезення, кілометрів.
Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.
Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.
Пунктом 311 Порядку № 879 визначено, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення хоча б одного вагового або габаритного параметру (К): до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у пятикратному розмірі.
Відповідно до п.п. 12-13 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.
Відповідно до п. 27 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України», справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.
Згідно абз. 1 п. 28 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.
Відповідно до ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Відповідно до ст.2 ЗУ «Про транспорт» нормативні акти, які визначають умови перевезення, порядов використання засобів транспорту, організації безпеки руху тощо, є обовязковими для власників транспорту.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Як встановлено в судовому засіданні, та підтверджено матеріалами справи, підставою для формування оскаржуваного розрахунку стало наступне.
Транспортний засіб Scania G400 спеціалізований вантажний сідловий тягач, державний номер НОМЕР_2, рухався за маршрутом: м. Новгород-Волинський Житомирської області с. Лозуватка Дніпропетровської області. Повна маса, тонн: нормативно допустима - 40 т; фактична 38,72 т. Осьові навантаження, тонн: нормативно допустиме 11,0 т., 11,0 т., 22,0т., а фактичне 6,76 т., 8,08 т., 23,88т.
При цьому, з урахуванням зазначених вище невідповідностей габаритним параметрам, відповідачем сформовано Розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів від 05.06.2018 р., до акту № 0022526 від 06.05.2018 р., який Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області було сформовано відповідно до формули за наступними параметрами, а саме:
П = (Рзм + Рнв + Рг) х В (п. 30)
де: П розмір плати за проїзд;
Рзм розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;
Рнв розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за задвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду.
Рг розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;
В відстань перевезення, кілометрів.
П = 0,2*635 * 2 = 254 ОСОБА_5.
Суд також зазначає, що навантаження на строєну вісь перевищує нормативно-встановлені параметри, а саме: 23,88 т. замість законодавчо встановлених 22,0 т.
При цьому, суд зазначає, що законодавчо-встановлена похибка становить 2 %.
Відтак, транспортний засіб вважається невеликоваговим лише при навантаженні на строєну вісь 22,44 т.
Суд зазначає, що доводи позивача стосовно того, що повна маса напівпричепа при проведенні розрахунку маси, загальна маса якого складає 21,339 т. яка припадає на задню вісь, є меншою за нормативно допустимі навантаження, спростовується наступним
Зазначене вище, вказує на те, що позивачем було допущено перевищення навантаження на строєну вісь автомобіля.
На підставі зазначеного вище, Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області було віднесено транспортний засіб Приватного підприємства «Нафтатранссервіс» до великовагових, та складено довідку від 05.06.2018 р. про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт № 0022526 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.06.2018 та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів до акту № 0022526 від 05.06.2018 р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.
Розрахунок плати за проїзд до зазначеного вище акту № 0022526 від 05.06.2018 р. Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області було сформовано відповідно до формули за наступними параметрами, а саме:
П = (Рзм + Рнв + Рг) х В (п. 30)
де: П розмір плати за проїзд;
Рзм розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;
Рнв розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за задвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду.
Рг розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;
В відстань перевезення, кілометрів.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що пройдена відстань позивачем становить 635 км.
Відтак, у відповідності до п.31-1 Порядку габаритно-вагового контролю встановлено, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плати визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного: від 10 до 40 відсотків у трикратному розмірі.
К-3 (коефіцієнт збільшення плати за проїзд (у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру від 10 до 40 відсотків).
На підставі викладеного вище, та у відповідності до формули, а саме: (0,2) * 635 * 2, сума яка підлягає сплаті за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування складає у розмірі 254,00 євро.
Крім того, в контексті наведеного критичне ставлення викликає у суду і посилання представників позивача на застосування до позивача належного виду вагів з огляду на вид вантажу, який підлягав зважуванню, оскільки з пояснень представника відповідача-1, наведених як у відзиві на позовну заяву, так і наданих безпосередньо в судовому засіданні, чітко вбачається спростування даної хибної позиції.
При цьому, суд зазначає, що відстань, покладена в розрахунок була застосована відповідно до інтернет-ресурсу della.com.ua згідно даних, наведений у товарно-транспортній накладній, яка була надана перевіряючим особам водієм транспортного засобу.
В товарно-транспортній накладній, пункт навантаження зазначено м. Новгород-Волинський Житомирської обл., пункт розвантаження с. Лозуватка Дніпропетровської обл.
Суд також зазначає, що водій під час перевірки надавав інспектуючим особам Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СХК № 573658, видане на імя Приватного підприємства «Нафтатранссервіс».
На підставі зазначеного вище, та враховуючи норми чинного законодавства України, суд зазначає, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з власників транспортних засобів випадку у даному, а саме: з Приватного підприємства «Нафтатранссервіс».
Відтак, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0022526 від 05.06.2018 р. про перевищення транспортними засобами нормативних вагових/габаритних параметрів на загальну суму 254 євро, є прийнятим відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; своєчасно, що виключає як протиправний характер оскаржуваного розрахунку, так і наявність у суду правових підстав для задоволення позовних вимог в межах правового поля в спосіб захисту права, обраний позивачем.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до квитанції від 11.07.2018 р. №1873 за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. ( тисяча сімсот шістдесят дві грн., 00 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Враховуючи відмову в задоволенні позовної заяви приватного підприємства «Нафтатранссервіс» до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконним та скасування розрахунку від 05.06.2018 р. № 291, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного бюджету України, а саме, судового збору у розмірі 1 762,00 грн. ( тисяча сімсот шістдесят дві грн., 00 коп.).
Керуючись ст.ст.242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви приватного підприємства «Нафтатранссервіс» до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконним та скасування розрахунку від 05.06.2018 р. № 291- відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 13 лютого 2019 року.

Суддя ОСОБА_5