Справа № 171/1050/18(2-а/171/15/18)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2019 року м. Дніпросправа № 171/1050/18(2-а/171/15/18)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Нечаєва Валерія Валерійовича

на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2018 (головуючий суддя Семенова Н.М., повний текст рішення складено 19.10.2018)

у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти № 2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ДПП Нечаєва Валерія Валерійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати незаконним рішення суб'єкта владних повноважень та скасувати постанову інспектора патрульної служби Управління патрульної служби м Кривого Рогу Департаменту патрульної поліції Нечаєва В.В. серії ВР№ 130727 від 27 травня 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем не доведено правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2018 позов задоволено.

Скасовано постанову серії ВР № 130727 від 27 травня 2018 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ДПП Нечаєвим Валерієм Валерійовичем відносно ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України та закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що позивач здійснив зупинку безпосередньо в місці виїзду, тому не було необхідності здійснювати замір. Звертає увагу, що факт здійснення правопорушення зафіксовано складеною постановою та відеозаписом.

Позивачем до суду апеляційної інстанції надано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить в задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що всі обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі були досліджені судом першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 травня 2018 року інспектором патрульної служби Управління патрульної служби в м. Кривому Розі Нечаєвим В.В. відносно ОСОБА_2 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 130727 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В силу статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, слід взяти до уваги, що факт вчинення особою правопорушення повинен бути підтверджений відповідними доказами.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Оскільки, законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів (Така позиція зокрема висловлена в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті").

Позивач стверджує, що о 10:25 годин, керуючи власним автомобілем, рухаючись по вул. Соборній в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, здійснив зупинку біля будинку № 4 на відстані більше 10 метрів, чим не порушив правил дорожнього руху.

Водночас, відповідач, зазначаючи про порушення правил дорожнього руху, не доводить вчинення позивачем адміністративного правопорушення належними та допустимими доказами.

Колегія суддів апеляційної інстанції підтримує критичне ставлення суду першої інстанції до відеозапису, як до доказу, з огляду на те, що такий запис не є додатком постанови про адміністративне правопорушення, та не підтверджує безпосередньо факту вчинення правопорушення. Фіксування розмови позивача та інспектора не є фактом, що фіксує порушення.

Отже, суб'єктом владних повноважень не підтверджено факту вчинення позивачем правопорушення; при цьому, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилання на відеоприлад/технічний засіб за допомогою якого було вчинено відеозапис. Натомість в силу ст. 283 КУПАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім визначених частиною 2 статті 283 КУпАП, зокрема, повинна містити відомості щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

Однак, всупереч приписам ст. 283 КУпАП, про наявність відеозапису не зазначено в постанові серії ВР № 130727 від 27 травня 2018 року (в графі «До постанови додаються» - запису не міститься).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги Постанову Верховного суду від 15.11.2018 року справа №524/7184/16-а адміністративне провадження №К/9901/24247/18, згідно якої висловлена правова позиція щодо даних правовідносин та зазначено, щодо вимог статті 283 КУпАП: постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім визначених частиною другою статті 283 КУпАП, зокрема повинна містити відомості щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

Отже, Постанова серії ВР № 130727 від 27 травня 2018 року, встановлює накладення адміністративного стягнення, що зафіксоване не в автоматичному режимі, прийнята з порушенням вимог статті 283 КУпАП.

При цьому, Постанова серії ВР № 130727 від 27 травня 2018 року не відповідає вимогам «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», що затверджена Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395.

Так в силу пункту 10 розділу XIII (Деякі аспекти діловодства у справах) - заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім'я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Однак, записи, здійснені в зазначеній постанові фактично не можливо прочитати, що вказує на порушення норм зазначеної інструкції (а.с. 5).

В той же час, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що правопорушення зафіксовано суб'єктом владних повноважень лише у постанові серії ВР № 130727 від 27 травня 2018 року, при цьому свідки чи інші докази правопорушення не зазначені.

Натомість, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Слід також зазначити, що ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже відповідачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені особою яка може бути зацікавленою (а саме, інший інспектор), отже підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами матеріали справи не містять. На думку колегії суддів апеляційної інстанції ця обставина обґрунтовано ставить під сумнів надання доказів відповідачем щодо вчинення правопорушення відповідачем.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції рішенням суду першої інстанції права, свободи та інтереси позивача захищені, а права та інтереси відповідача не порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Колегія суддів апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити, що суд апеляційної інстанції діє в межах апеляційної скарги. Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що по суті рішення суду першої інстанції є правильним.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на характер спірних правовідносин, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Нечаєва Валерія Валерійовича на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2018 - залишити без задоволення.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2018 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено 06.02.2019.

Головуючий - суддя Ю.В. Дурасова

суддя С.М. Іванов

суддя Л.А. Божко