Справа № 400/90/19
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 р. № 400/90/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54029

до відповідача:Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, пр. Богоявленський, 55-Е, м. Миколаїв, 54018

третя особа:Миколаївський апеляційний суд, вул. Садова, 2-А, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування рішення від 12.12.2018 р. № 49/1,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, за участю третьої особи Апеляційного суду Миколаївської області, про визнання протиправним та скасування рішення від 12.12.2018 р. № 49/1 (з урахуванням уточнених позовних вимог).

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що при подачі заяви на призначення щомісячного довічного грошового утримання діяла у відповідності з законом та не допустила протиправних вчинків, надавши довідку Апеляційного суду Миколаївської області від 07.05.2018 р., а відповідачем правомірно призначено щомісячне грошове утримання судді у відставці на підставі вказаної довідки. На вимогу відповідача 26.10.2018 р. Апеляційним судом Миколаївської області направлена нова довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного утримання судді у відставці, на підставі якої відповідач 08.11.2018 р. перерахував розмір виплати щомісячного довічного грошового утримання в бік зменшення. Оскаржуваним рішенням відповідач вирішив утримати з позивача надміру виплачені кошти за період з 08.05.2018 р. по 30.09.2018 р. у сумі 309431,76 грн. Рішення відповідача позивач вважає протиправним, оскільки довічне утримання не є пенсією, а тому відповідач не мав права виносити оскаржуване рішення на підставі ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058). Обовязковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера, але аж ніяк не призначення на підставі даних, формування яких не залежить від пенсіонера. Оскільки з боку позивача зловживань не було, підстави прийняття рішення про утримання виплачених коштів відсутні.

04.02.2019 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він посилається на те, що позивач не пропрацювала 3 роки на посаді судді з дня прийняття рішення про проходження кваліфікаційного оцінювання, а, отже, не мала підстав для призначення довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, визначеної в довідці Апеляційного суду Миколаївської області від 07.05.2018 р. Відповідач звернувся до вказаного суду з проханням вказати підстави видачі довідки від 07.05.2018 р. та видати нову довідку відповідно до закону. 07.11.2018 р. відповідач отримав нову довідку Апеляційного суду Миколаївської області від 26.10.2018 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного утримання судді у відставці, на підставі якої відповідачем проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача. За результатами перерахунку встановлено переплату за період з 08.05.2018 р. по 30.09.2018 р. у сумі 309431,76 грн, що й стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Таким чином, відповідач вважає оскаржуване рішення правомірним, а вимоги позивача необґрунтованими.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 27.03.2018 р. № 898/0/15-18 та наказу голови Апеляційного суду Миколаївської області від 02.05.2018 р. № 22/КС позивача звільнено з посади судді Апеляційного суду Миколаївської області у відставку та відраховано зі штату суду.

08.05.2018 р. позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання. До заяви було додано довідку Апеляційного суду Миколаївської області від 07.05.2018 р. № 8-11/12/2018 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням відповідача від 08.05.2018 р. позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, вказаної в довідці від 07.05.2018 р., у сумі 115322,90 грн.

В подальшому відповідач встановив, що позивач пройшла кваліфікаційне оцінювання 23.03.2018 р., однак до виходу у відставку не пропрацювала на посаді судді 3 роки з дня прийняття рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання, відтак, були відсутні підстави для обчислення розміру грошового утримання на підставі довідки від 07.05.2018 р.

До зясування підстав видачі довідки від 07.05.2018 р. розпорядженням відповідача від 25.09.2018 р. позивачу з 01.10.2018 р. поновлено пенсію за віком.

07.11.2018 р. відповідачем отримано лист Апеляційного суду Миколаївської області з поясненнями щодо підстав видачі довідки від 07.05.2018 р., а також нову довідку про суддівську винагороду від 26.10.2018 р. № 8-35/112/2018.

Розпорядженням відповідача від 08.11.2018 р. позивачу перераховано виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 08.05.2018 р., виходячи з розміру суддівської винагороди 36825,80 грн.

Рішенням від 12.12.2018 р. № 49/1 відповідачем вирішено утримати з позивача суму переплати за період з 08.05.2018 р. по 30.09.2018 р. у розмірі 309431,76 грн.

За змістом ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону № 1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно зі ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, утримання надміру виплачених сум пенсій за приписами ст. 50 Закону № 1058, яку відповідач застосував приймаючи рішення від 12.12.2018 р. № 49/1, містять вичерпний перелік випадків, коли надмірно виплачені суми можуть бути утримані із щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: наявність зловживання з боку пенсіонера (у даному випадку позивача, згідно визначення термінів у ст. 1 Закону № 1058); подання страхувальником (поняття його викладено в ст. 1 та 14 Закону № 1058) недостовірних даних.

Крім того, цією нормою закону передбачено спосіб повернення надмірно виплаченої пенсії: добровільно пенсіонером або на підставі: 1) рішення територіального органу Пенсійного фонду; 2) в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.12.2018 р. по справі № 243/6453/17.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, не вказав жодну з підстав, встановлених ст. 50 Закону № 1058.

Правомірно посилається позивач і на ст. 1215 Цивільного кодексу України, згідно з якою не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 02.07.2014 р. (справа № 6-91цс14) та від 22.01.2014 р. (справа № 6-151цс13).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності вини позивача чи зловживань з її боку при отриманні пенсії. Не зазначив про такі факти й відповідач.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності оскаржуваного рішення, що є підставою для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надала квитанцію про сплату судового збору в сумі 768,40 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 54029, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (пр. Богоявленський, 55-Е, м. Миколаїв, 54018, ідентифікаційний код 41250753), за участю третьої особи Апеляційного суду Миколаївської області (вул. Садова, 2-А, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 42262466), про визнання протиправним та скасування рішення від 12.12.2018 р. № 49/1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 12.12.2018 р. № 49/1 про утримання надміру виплачених сум пенсій.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (пр. Богоявленський, 55-Е, м. Миколаїв, 54018, ідентифікаційний код 41250753) судовий збір у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 54029, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Пятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 21.02.2019 р.

Суддя Н. В. Лісовська