Справа № 420/6277/18
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6277/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 (згідно паспорту),

представника відповідача ОСОБА_2 (згідно довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справі за позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо видачі довідки про грошове забезпечення та зобовязання видати нову довідку про грошове забезпечення згідно розділу 7 п.6 наказу МВС України № 138 від 17.02.2018 року

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправними дії відповідача щодо видачі довідки № 16888 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2016 року, видану ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Одеській області;

Зобовязати ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в Одеській області видати нову довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2016 року, в якій зазначити дані стосовно його посади за прирівняною посадою поліцейського, а саме: начальник сектору, що не входить до складу управління, відділу відповідно до розділу 7 п. 16 наказу МВС України № 138 від 17.02.2018 року «Про затвердження переліку посадових осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення, або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських» Пенсійному фонду для перерахунку пенсії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що з 07.02.1976 року по 01.06.1999 року він проходив службу в органах внутрішніх справ України. Наказом № 251 о/с від 12.07.1999 року позивач звільнений з посади начальника Білгород-Дністровського відділення УБОЗ ГУМВС України в Одеській області. Після звільнення і по теперішній час позивач перебуває на обліку у Пенсійному фонді, і як пенсіонер МВС, отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Починаючи з 01 січня 2016 року пенсія позивача перерахована у відповідності до постанови КМУ від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Перерахування пенсії відбувалося на підставі довідки № 16888 про грошове забезпечення станом на 01 січня 2016 року, виданої ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Одеській області. Надана відповідачем довідка, повинна була відповідати вимогам наказу МВС України від 17.02.2017 року № 138 «Про затвердження переліку посадових осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення, або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських». Проте, на думку позивача, вказана довідка не відповідає вимогам закону, оскільки посада позивача, а саме начальник відділення по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Одеській області, прирівняна до посади начальника сектору ГУ НП в Одеській області. На думку позивача, порівняння посади, з якої він звільнився, з посадою начальника сектору невірне та не відповідає змісту наказу № 138. Позивач вважає, що внаслідок цього, суттєво порушені його права на пенсійне забезпечення, оскільки його посада відповідає посаді начальника сектору, що не входить до складу управління, відділу, посадовий оклад за якою більший на 200 грн. Позивач зазначає, що у своїй діяльності підрозділ УБОЗ в м. Білгород-Дністровську керувався законами України «Про міліцію», «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» і входив до складу Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Одеській області. Позивач зазначає, що відділення, яке він очолював було спеціальним самостійним підрозділом, окремою юридичною особою, яка обслуговувала територію 5 районів і місто Білгород-Дністровський. Також, в адміністративному позові вказано, що з іншими територіальними відділами, в районах, які не обслуговувало відділення, що очолював позивач, органами внутрішніх справ в інших областях України, органами внутрішніх справ Республіки Молдова, представником Інтерполу в Україні взаємовідносини здійснювалися через начальника УБОЗ УМВС України в Одеській області.

Ухвалою суду від 05.12.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.12.2018 року.

27.12.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими нормами права, у звязку із чим, адміністративний позов не належить до задоволення. На підставі поданого списку Пенсійного фонду, ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Одеській області підготувала для перерахунку пенсії довідку про розмір грошового забезпечення пенсіонера ОСОБА_1 відповідно до Постанови КМУ № 988 від 11.11.2015 року, Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року та направила до ГУПФУ в Одеській області (довідка № 16888). Представник відповідача зазначає, що доводи позивача з приводу того, що його посаду ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Одеській області повинно прирівняти до посади начальника сектору, що не входить до складу управління, відділу з посадовим окладом 3100,00 грн. є надуманими та не відповідають нормам чинного законодавства. Позивач у позові самостійно вказує, що Білгород-Дністровське відділення по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Одеській області входило до складу Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Одеській області. Відділення входило до складу Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Одеській області, тому посада позивача була прирівняна до посади начальник сектору (відділення) (підрозділу на правах сектору (відділення) у складі управління, відділ до посади начальник сектору.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 14.02.2019 року, суд закрив підготовче провадження та, за письмовою згодою позивача та представника відповідача, призначив справу до судового розгляду на 14.02.2019 року, одразу після закриття підготовчого провадження.

Позивач під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову.

Суд вислухав думку позивача, представника відповідача, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками справи докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Відповідно до послужного списку особистий № К-148146, 12.07.1999 року ОСОБА_1 згідно з наказом УМВС України в Одеській області № 251 о/с, звільнений за власним бажанням з органів внутрішніх справ з посади начальника Білгород-Дністровського відділення по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Одеській області з 15.07.1999 року.

Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Одеській області у 2018 році видано ОСОБА_1 довідку № 16888 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), з огляду на яку, посада позивача прирівняна до посади начальника сектору ГУНП (VII-19) з посадовим окладом 2900,00 грн.

Відповідно до відповіді Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області № 33/71-765 від 20.11.2018 року на усне звернення позивача, згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.02.2017 року № 138 «Про затвердження переліку посадових осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення, або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських», посада, з якої звільнився позивач з ОВС, а саме: начальник Білгород-Дністровського відділення по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Одеській області прирівняна до посади начальника сектору ГУ НП в Одеській області. У звязку із вищевказаним довідка про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року відповідає вимогам чинного законодавства.

08.10.2018 року на запит позивача від 02.10.2018 року відповідач надав відповідь № 33/71-391/із, з огляду на яку, посадовий оклад начальника сектору, що не входить до складу управління, відділу у відповідності до постанови КМУ від 11.11.2015 року № 988 складає 3100,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5, 6 ,8 ст. 9 ЗУ «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю», в редакції чинній станом на 1999 рік, спеціальними підрозділами по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ є Головне управління по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, управління, відділи і відділення по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ Республіки Крим, головного управління внутрішніх справ міста Києва, головних управлінь і управлінь внутрішніх справ областей, міста Севастополя та інших міст, відповідних органів на транспорті, які підпорядковуються відповідно Міністру внутрішніх справ Республіки Крим, начальникам головних управлінь, управлінь внутрішніх справ.

Відділи і відділення по боротьбі з організованою злочинністю у містах (крім Севастополя) створюються в міру необхідності і підпорядковуються управлінням по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ Республіки Крим, головних управлінь і управлінь внутрішніх справ областей.

Начальник Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України призначається на посаду рішенням Кабінету Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України, погодженим з Комітетом Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності та боротьби з організованою злочинністю і корупцією, і є першим заступником Міністра внутрішніх справ України.

Начальники управлінь по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ Республіки Крим, головного управління внутрішніх справ міста Києва, головних управлінь і управлінь внутрішніх справ областей, міста Севастополя, відповідних органів на транспорті є відповідно першими заступниками міністра, начальників головних управлінь, управлінь внутрішніх справ, які призначаються і звільняються з цих посад Міністром внутрішніх справ України за поданням відповідно міністра, начальників головних управлінь, управлінь внутрішніх справ за погодженням з начальником Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України.

Начальники міських відділів і відділень по боротьбі з організованою злочинністю призначаються на посаду і звільняються з неї Міністром внутрішніх справ Республіки Крим, начальниками головного управління внутрішніх справ міста Києва, головних управлінь і управлінь внутрішніх справ областей, міста Севастополя, відповідних органів на транспорті за погодженням з начальником Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України.

Головне управління, управління, відділи і відділення по боротьбі з організованою злочинністю є юридичними особами, мають самостійні кошториси, розрахункові та інші рахунки в банках, печатки із зображенням Державного герба України і з своїм найменуванням.

Тобто, закон визначає певну ієрархічність спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, якою визначено, що відділення по боротьбі з організованою злочинністю підпорядковуються управлінням по боротьбі з організованою злочинністю управлінь внутрішніх справ областей, які в свою чергу підпорядковані Головному управлінню по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України.

З огляду на наведені норми закону, суд зазначає, що Білгород-Дністровське відділення по боротьбі з організованою злочинністю підпорядковується Управлінню по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Одеській області та є його структурним підрозділом.

Вказаний факт позивач не спростовує, а навпаки самостійно про це вказує в адміністративному позові.

Тобто, відділення по боротьбі з організованою злочинністю, яке очолював позивач підпорядковане Управлінню по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Одеській області, є його структурним підрозділом та взаємодіє з іншими спеціальними підрозділами по боротьбі з організованою злочинністю органів, які не входять територіально до його компетенції, через вказане управління, про що самостійно стверджує позивач.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.02.2017 № 138, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 березня 2017 року за № 348/30216 затверджено Перелік посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських.

Відповідач, з огляду на довідку № 16888, визначив, що посада, яку займав позивач вказана у п. 19 Розділу VIІ Переліку «Начальник: сектору (відділення) (підрозділу на правах сектору (відділення)) у складі управління, відділу; начальник фінансової частини», помічник начальника відділу з організаційно-штатної роботи, що відповідає посаді «Начальник сектору».

Позивач вважає, що посада, яку він займав під час проходження служби, зазначена у п. 16 Розділу VIІ Переліку «Начальник самостійних: сектору, відділення, служби», що відповідає посаді «Начальник сектору, що не входить до складу управління, відділу».

На думку суду, доводи позивача є помилковими та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та наведеними вище судом нормами законодавства.

Так, суд встановив, що Білгород-Дністровське відділення по боротьбі з організованою злочинністю, начальником якого був позивач, підпорядковується Управлінню по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Одеській області та є його структурним підрозділом, тобто входить до складу вказаного управління, що відповідає п. 19 Розділу VIІ Переліку.

Пунктом 16 Розділу VIІ Переліку визначено, що особа обіймає посаду начальника відділення, яке не підпорядковується та не є складовою частиною певного управлінні на місці, а безпосередньо підпорядкована Головному управлінню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд робить висновок, що адміністративний позов не належить до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо видачі довідки про грошове забезпечення та зобовязання видати нову довідку про грошове забезпечення згідно розділу 7 п.6 наказу МВС України № 138 від 17.02.2018 року.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Пятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 (Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Першотравнева, буд.111, ІПН: НОМЕР_1).

Відповідач ліквідаційна комісія ГУМВС України в Одеській області (Код , місцезнаходження: м. Одеса, вул. Єврейська, 12).

Повний текст постанови виготовлений та підписаний судом 20.02.2019 року.

Суддя Н.В.Бжассо

.