Справа № 813/2650/18
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/302/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року, ухвалене суддею Москаль Р.М. у м. Львові у справі № 813/2650/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного кадастрового реєстратора Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Стадник Ірини Ярославівни, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання незаконною відмови та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду у якому просить суд визнати незаконною відмову Державного кадастрового реєстратора Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Стадник Ірини Ярославівни від 17.01.2018 року у прийнятті заяви позивача про внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер - НОМЕР_1) щодо виду використання земельної ділянки, в межах категорії земель та основного цільового призначення землі, з виду використання «для обслуговування офісно-складських приміщень» на вид використання «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд»; зобов'язати відповідачів прийняти до розгляду по суті заяву позивача про внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер - НОМЕР_1) щодо виду використання земельної ділянки, в межах категорії земель та основного цільового призначення землі, з виду використання «для обслуговування офісно-складських приміщень» на вид використання «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд».

Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно з пунктом «б» частини 2 статті 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» для внесення змін до відомостей про вид використання земельної ділянки в межах одного цільового призначення, а саме земель житлової та громадської забудови, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не подається.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Стадник Ірини Ярославівни про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оформлене повідомленням № ПВ-018 від 17.01.2018 року.

Зобов'язано державного кадастрового реєстратора Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Стадник Ірину Ярославівну прийняти до розгляду заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 19.11.2017 року про внесення змін до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер - НОМЕР_1) про вид використання земельної ділянки в межах категорії земель та основного цільового призначення землі, з виду використання «для обслуговування офісно-складських приміщень» на вид використання «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» та прийняти рішення по суті заяви.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 762 (дві тисячі сімсот шістдесят дві) гривні 50 коп.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, яке просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та виходить з тих мотивів, що подана позивачем заява передбачає не зміну виду використання земельної ділянки, а зміну цільового призначення земельної ділянки, яка відбувається за проектом землеустрою.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено те, що ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності володіють земельною ділянкою площею 0,0882 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер - НОМЕР_1), з цільовим призначенням - 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель, громадської забудови, за видом використання земельної ділянки - для обслуговування офісно-складських приміщень. За цією ж адресою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 володіють житловим будинком загальною площею 593 кв.м.

29.11.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися через Центр надання адміністративних послуг до відділу у Жидачівському районі Управління Держгеокадастру у Львівській області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Просили внести зміни щодо виду використання земельної ділянки в межах категорії земель та основного цільового призначення землі житлової та громадської забудови з виду використання «для обслуговування офісно-складських приміщень» на вид використання «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». До заяви додали копії паспортів, довідок про присвоєння податкового номера та відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

17.01.2018 року державний кадастровий реєстратор Відділу у Жидачівському районі Управління Держгеокадастру у Львівській області Стадник І.Я. видала ОСОБА_1 повідомлення № ПВ-018 про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Це рішення мотивоване тим, що документи подані не в повному обсязі та рекомендовано подати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач просить змінити вид використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови. При цьому суд першої інстанції вважає, що використання земельної ділянки для обслуговування офісно-складських приміщень» чи для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд є видом використання в межах цільового призначення - землі житлової та громадської забудови.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Частиною 1 ст. 20 ЗК України встановлено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Отже, земельним законодавством чітко встановлено, що за проектами землеустрою та з дотриманням відповідної процедури здійснюється зміна цільового призначення земельних ділянок.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 ЗК України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Отже, зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель (за виключенням земель сільськогосподарського призначення та земель оборони), здійснюється її власником самостійно з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Стаття 1 Закону України «Про землеустрій» містить наступне визначення: «цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку».

Виходячи з наведеного, цільове призначення конкретної земельної ділянки формується на підставі проекту землеустрою та фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.

Частиною 1 статті 193 ЗК України визначено, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Пунктом 12 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, встановлено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Статтею 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

Статтею 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено перелік відомостей про земельну ділянку, які включаються до Державного земельного кадастру, зокрема, цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель).

Пунктом «б» ч. 2 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель:

- на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються;

- на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони);

- на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку Відділом Держземагенства у Жидачівському районі Львівської області 30.04.2015 року зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером: НОМЕР_1, площею 0.0882 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення - 03.15 «для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, вид використання - для обслуговування офісно-складських приміщень, категорія земель - землі житлової та громадської забудови.

Отже, в даному випадку, зміна використання земельної ділянки з виду «для обслуговування офісно-складських приміщень» на вид використання «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» призводить до зміни цільового призначення земельної ділянки. Водночас, зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 826/8492/17 та в постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 521/4789/17.

Пунктом 69 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок № 1051) визначено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою згідно з додатком 12 замовника документації із землеустрою та оцінки земель або її розробника від імені замовника, якщо це передбачено договором на виконання відповідних робіт.

Заява разом з документацією із землеустрою або оцінки земель, електронним документом та іншими документами, зазначеними у пунктах 91-137 цього Порядку, подається заявником Державному кадастровому реєстраторові особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Статтею 25 Закону України передбачено, що до документації із землеустрою належить і проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який, зокрема, необхідний у випадку зміни цільового призначення земельної ділянки.

Відповідно до п. 70 Порядку № 1015 державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє:

1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

3) розташування об'єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень;

4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

У разі, зокрема, подання заявником не повного пакета документів Державний кадастровий реєстратор відмовляє такій особі у прийнятті заяви безпосередньо у момент її подання або у день надходження рекомендованим листом зазначених документів за формою згідно з додатком 13 із зазначенням рекомендацій щодо усунення причин, що є підставою для такої відмови.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з відповідною заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру позивач звернувся 17 січня 2018 року та цього ж числа прийнято відповідачем та отримано позивачем оскаржуване повідомлення про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 9, 15).

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач не допустив порушення встановленого вище порядку при прийнятті оскаржуваного рішення.

Виходячи з наведеного, судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, порушено норми матеріального права, а отже помилково задоволено адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги відповідача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову з вищевикладених мотивів.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року в справі № 813/2650/18 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до державного кадастрового реєстратора Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Стадник Ірини Ярославівни, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання незаконною відмови та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
Р. П. Сеник
Повний текст виготовлено 22.02.2019 року