Справа № 160/9173/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2019 року Справа №160/9173/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.
при секретарі судового засідання Мосесові А.Р.
представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2
представник відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвибухтехнологія» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-
04.12.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрвибухтехнологія» (далі позивач, ТОВ «Укрвибухтехнологія») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 03.01.2019 року, позивач просить:
- зобов'язати Дніпропетровську митницю ДФС здійснити митне оформлення товару за митною декларацією №UA110080/2018/005280, у митному режимі імпорту;
- зобов'язати Дніпропетровську митницю ДФС здійснити митне оформлення товару за митною декларацією №UA110080/2018/005966, у митному режимі імпорту.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 року позовну заяву ТОВ «Укрвибухтехнологія» було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
13.12.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на виконання вимог ухвали від 06.12.2018 року надійшла заява від ТОВ «Укрвибухтехнологія».
Ухвалою суду від 18.12.2018 позовну заяву ТОВ «Укрвибухтехнологія» прийнято до розгляду та відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 14.01.2019 року.
14.01.2019 року підготовче засідання було відкладено для повторного виклику учасників справи на 30.01.2019 року.
30.01.2019 року у підготовчому судовому засіданні суд ухвалив закінчити підготовче провадження у справі та перейти до розгляду справи по суті на 18.02.2019 року.
18.02.2019 року в судове засідання прибули уповноваженні представники сторін. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.06.2018 року, ТОВ "Укрвибухтехнологія" зареєстровано 30.04.2009 року, ідентифікаційний код юридичної особи 36373037, основний вид економічної діяльності 20.59 виробництво іншої хімічної продукції.
27.06.2018 року між ТОВ "Укрвибухтехнологія" (покупець) та «TIANJIN CROWN CHAMPION INDUSTRIAL CO.,LTD», Китай, (продавець) було укладено контракт №270618, згідно умов якого продавець поставить, а покупець оплатить і прийме на умовах FOB порт Tianjin China, згідно Інкотермс-2010 товар який позначений в Специфікаціях, які є невідємною часткою до даного контракту, товар поставляється узгодженими партіями та повинен відповідати вимогам, зазначеним в специфікаціях і аркуші технічних даних на поставлений товар.
Митне оформлення партії товару здійснювалось ВМО №2 митний пост «Кривий Ріг» Дніпропетровської митниці ДФС, частинами (окремими контейнерами).
В обґрунтування відмови у митному оформленні(випуску) товарів зазначено, що по товару не надано документів, що підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо його переміщення через митний кордон України, контроль за якими під час проведення відповідних митних процедур покладено на органи доходів і зборів, а саме дозвіл на ввезення на митну територію України незареєстрованних пестицидів і агрохімікатів, що використовуються для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого (посадкового) матеріалу або відомості про включення товарів до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів, що передбачено ст.4 Закону України від 02.03.1995 року №86/95-ВР «Про пестициди і агрохімікати» та відповідно Протоколу засідання експертної групи з розробки та апробації методик визначення залишкових кількостей пестицидів і агрохімікатів та їх метаболітів у ґрунті, воді, повітрі, рослинах, кормах, продуктах харчування при Міністерстві екології та природних ресурсів України №196 від 25.10.2018 року надісланого листом Міністерства екології та природних ресурсів України №7/5685-18 від 26.10.2018 року. Чим порушено вимоги, ст.197 Митного кодексу України, затвердженого Законом України №4495-УІ від 13.03.2012 року, п.3.5 ст.335 Митного кодексу України, ст.4 ЗУ 86/95. Оскільки МД подано з порушенням вимог, встановлених Митним кодексом України, орган доходів і зборів відповідно до п.11.1 ст.264 Митного кодексу України відмовляє у митному оформленні товарів.
За наслідками розгляду скарги, Дніпропетровською митницею ДФС повідомлено позивача про те, що з урахуванням наявних у Дніпропетровській митниці листа Мінекології №7/5685 від 26.10.2018 року та Протоколу засідання експертної групи з розробки та апробації методик визначення залишкових кількостей пестицидів і агрохімікатів та їх метаболітів у ґрунті, воді, повітрі, рослинах, кормах, продуктах харчування при Міністерстві екології та природних ресурсів України №196 від 25.10.2018 року, мінеральні добрива під кодом УКТЗЕД НОМЕР_1 відповідно до вимог Закону України «Про пестициди і агрохімікати» підлягають проходженню випробувань та включенню до Переліку агрохімікатів, дозволених до використання їх на території України або потребують надання дозволу на ввезення на митну територію України незареєстрованих пестицидів і агрохімікатів, що використовуються для проведення держаних випробувань та наукових досліджень, обробленого ними насіннєвого (садивного) матеріалу, на використання залишків пестицидів і агрохімікатів, термін реєстрації яких закінчився.
В обґрунтування відмови у митному оформленні(випуску)товарів зазначено, що по товару не надано документів, що підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо його переміщення через митний кордон України, контроль за якими під час проведення відповідних митних процедур покладено на органи доходів і зборів, а саме дозвіл на ввезення на митну територію України незареєстрованних пестицидів і агрохімікатів, що використовуються для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого (посадкового) матеріалу або відомості про включення товарів до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів, що передбачено ст.4 Закону України від 02.03.1995 року №86/95-ВР «Про пестициди і агрохімікати» та відповідно Протоколу засідання експертної групи з розробки та апробації методик визначення залишкових кількостей пестицидів і агрохімікатів та їх метаболітів у ґрунті, воді, повітрі, рослинах, кормах, продуктах харчування при Міністерстві екології та природних ресурсів України №196 від 25.10.2018 року надісланого листом Міністерства екології та природних ресурсів України №7/5685-18 від 26.10.2018 року. Чим порушено вимоги, ст.197 Митного кодексу України, затвердженого Законом України №4495-УІ від 13.03.2012 року, п.3.5 ст.335 Митного кодексу України, ст.4 ЗУ 86/95. Оскільки МД подано з порушенням вимог, встановлених Митним кодексом України, орган доходів і зборів відповідно до п.11.1 ст.264 Митного кодексу України відмовляє у митному оформленні товарів.
Не погоджуючись з вищенаведеними рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду для захисту прав, свобод та законних інтересів.
Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.
У відповідності до частин першої та другої статті 1 Митного кодексу України (далі МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до частини першої статті 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Частиною першою статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.
Судом встановлено, що позивачем до митного органу було подано наступні електронні митні декларації №UA110080/2018/005280 та №UA110080/2018/005966.
Відповідно до частини шостої вказаної статті, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Як закріплено частиною восьмою статті 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: 1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення; 2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору; 3) відомості про найменування країн відправлення та призначення; 4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери; 5) відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів; 6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати: а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в) суми митних платежів; г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3-1 цього Кодексу; ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів; д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати); 7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови; 8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України; 9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу; 10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).
При цьому, органам доходів і зборів забороняється вимагати внесення до митної декларації інших відомостей, ніж зазначені у цій статті.
Згідно положень статті 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Частиною 1 статті 334 МК України встановлено, що органи доходів і зборів вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на органи доходів і зборів, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.
Так, частиною 3 статті 335 МК України передбачено, що разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про:
1) документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами;
3) транспортні (перевізні) документи;
4) комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію;
5) у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;
6) документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у звязку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень);
7) у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару;
8) у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів;
9) у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму;
10) у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів;
11) у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.
З оскаржуваних рішень вбачається, що причинами відмови у митному оформленні (випуску) товарів стало не надання позивачем по товару документів, що підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо його переміщення через митний кордон України, а саме дозволу на ввезення на митну територію України незареєстрованих пестицидів і агрохімікатів для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого (посадкового) матеріалу або відомості про включення товарів до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів.
У свою чергу, законом, який регулює правові відносини, пов'язані з державною реєстрацією, виробництвом, закупівлею, транспортуванням, зберіганням, торгівлею та безпечним для здоров'я людини і навколишнього природного середовища застосуванням пестицидів і агрохімікатів, а також, визначає права і обов'язки підприємств, установ, організацій та громадян, повноваження органів виконавчої влади і посадових осіб у цій сфері, є Закон України "Про пестициди та агрохімікати" від 02.03.1955 року №86/95-ВР (далі Закон України "Про пестициди та агрохімікати").
Так, згідно з положень статті 1 Закону України "Про пестициди та агрохімікати" пестициди - токсичні речовини, їх сполуки або суміші речовин хімічного чи біологічного походження, призначені для знищення, регуляції та припинення розвитку шкідливих організмів, внаслідок діяльності яких вражаються рослини, тварини, люди і завдається шкоди матеріальним цінностям, а також гризунів, бур'янів, деревної, чагарникової рослинності, засмічуючих видів риб; агрохімікати - органічні, мінеральні і бактеріальні добрива, хімічні меліоранти, регулятори росту рослин та інші речовини, що застосовуються для підвищення родючості ґрунтів, урожайності сільськогосподарських культур і поліпшення якості рослинницької продукції.
Відповідно до статті 3 вказаного закону, одним із основних принципів державної політики у сфері діяльності, пов'язаної з пестицидами і агрохімікатами, є державна підконтрольність їх ввезення на митну територію України, реєстрації, виробництва, зберігання, транспортування, торгівлі і застосування.
Приписами статті 4 Закону України "Про пестициди та агрохімікати" закріплено, що забороняються ввезення на митну територію України, виробництво, торгівля, застосування та рекламування пестицидів і агрохімікатів до їх державної реєстрації, крім випадків, встановлених цим Законом. Вимоги щодо проведення державної реєстрації пестицидів і агрохімікатів не поширюються на дослідні партії, що використовуються для державних випробувань та наукових досліджень; виробництво для експорту та виробництво дослідних партій, що використовуються для державних випробувань, науково-технологічних досліджень та випробувань, а також на агрохімікати за переліком згідно з додатком до цього Закону. Обов'язковою умовою завезення та застосування незареєстрованих в Україні пестицидів для цих цілей є документальне підтвердження їх державної реєстрації в країні, де вони виробляються.
Судом встановлено, що за умовами контракту, з урахуванням додаткової угоди №1 від 13.07.2018 року, додатків 1, 2, 3 до контракту, передбачена мета застосування товару нітрат кальцію гранульований виробництва Китай для використання у промисловості.
Закон України "Про пестициди та агрохімікати" розповсюджується не тільки на речовини, що за своїм хімічним складом можуть бути віднесені до органічних, мінеральних і бактеріальних добрив, хімічних, мінеральних і бактеріальних добрив, хімічних меліорантів, регуляторів росту рослин та інших речовин, а й повинні застосуватися у сільському господарстві (для підвищення родючості ґрунтів, урожайності сільськогосподарських культур і поліпшення якості рослинницької продукції). Тобто, для віднесення товару до пестицидів та агрохімікатів визначальним є поєднання двох ознак віднесення його до цієї групи та використання (застосування) у сільському господарстві.
Представник позивача зазначав, що ТОВ "Укрвибухтехнологія" не є сільськогосподарським підприємством та не застосовує нітрат кальцію гранульований у сільському господарстві, основним видом його діяльності є виробництво іншої хімічної продукції, н. в. і. у. (код КВЕД 20.59), для ведення діяльності позивачем отримано міжнародний сертифікат ISO 9001:2015 "Виробництво хімічної продукції для виготовлення промислових емульсійних вибухових речовин".
У графі 33 митних декларації №UA110080/2018/005966 від 21.12.2018 року та №UA110080/2018/005280 від 08.11.2018 року визначений код товару згідно УКТЗЕД НОМЕР_1.
Згідно з наданих до матеріалів справи пояснень до товарної позиції 3102, наведених у Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Державної фіскальної служби України №401 від 09.06.2015 року, вказано, що до цієї товарної позиції включаються лише такі товари за умови, що вони не розфасовані у форми або в упаковки, як передбачено в товарній позиції 3105: (А) Товари, які відповідають одній або кільком із наведених нижче ознак: (5) подвійні солі (з домішками або без них) або суміші нітрату кальцію і нітрату амонію. Отже, мінеральні або хімічні продукти, описані вище в обмеженому списку, включаються до цієї товарної позиції, навіть якщо вони явно не можуть бути використані як добрива.
Тобто, нітрат кальцію гранульований включається до товарної позиції 3102 також і у разі, коли цей продукт не може бути використаний як добрива.
Відповідно, вказана партія товару, імпортована за контрактом №270618, не потребує дозволу на ввезення на митну територію України незареєстрованих пестицидів і агрохімікатів для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого (посадкового) матеріалу або відомостей про включення товарів до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів.
Також судом встановлено, що в оскаржуваних рішеннях про відмову у митному оформлені товару, відповідач посилається на Протокол засідання експертної групи з розробки та апробації методик визначення залишкових кількостей пестицидів і агрохімікатів та їх метаболітів у ґрунті, воді, повітрі, рослинах, кормах, продуктах харчування при Міністерстві екології та природних ресурсів України №196 від 25.10.2018 року.
Відповідачем до матеріалів справи було надано виписку з протоколу №196, в заключенні якої зазначено, що відповідно до наданого сертифікату аналізу (Certificate of analysis) Кальцій нітрат гранульований може бути віднесений до агрохімікатів та застосуватись у сільському господарстві України.
Виходячи з положень п. 1.1 розділу 1 Положення про експертну групу із розробки та апробації методик визначення, залишкових кількостей пестицидів і агрохімікатів та їх метаболітів у ґрунті, воді, повітрі, рослинах, кормах, продуктах харчування, затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 20.02.2015 року №43, експертна група із розробки та апробації методик визначення залишкових кількостей пестицидів і агрохімікатів та їх метаболітів у ґрунті, воді, повітрі, рослинах, кормах, продуктах харчування є консультативно-дорадчим органом при Мінприроди.
Суд погоджується з позицією позивача стосовно того, що заключення цього консультативно-дорадчого органу при Мінприроди носять рекомендаційний характер і не є нормативно-правовим актом.
В даній виписці мова йде лише про можливість віднесення продукту кальцію нітрату гранульованого до агрохімікатів та застосування його у сільському господарстві України.
Крім того, з наданого позивачем листа №7/552-15 від 19.11.2015 року відомо, що при імпорті позивачем у 2015 році аналогічного товару нітрату кальцію гранульованого, виробництва КНР, регулятор дійшов аналогічного висновку, згідно якого, продукт потребує державної реєстрації лише у випадку його використання в сільському господарстві.
Зі змісту позовної заяви встановлено та не ставилось під сумнів відповідачем, що митне оформлення першої частини партії товару у кількості 125 тон було завершено відповідачем за митною декларацією №UA110080/2018/004950 від 23.10.2018 року, а друга частина партії товару 150 тон випущена відповідачем у вільний обіг за тимчасовою митною декларацію № UA110080/2018/005230 від 06.11.2018 року, без дозволу на ввезення на митну територію України незареєстрованих пестицидів і агрохімікатів для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого (посадкового) матеріалу або відомостей про включення товарів до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів, що передбачено ст. 4 Закону України "Про пестициди та агрохімікати".
Згідно з ч.8 ст.264 МК України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Отже, митною декларацією №UA110080/2018/004950 від 23.10.2018 року на 125 тон та тимчасовою митною декларацією №UA110080/2018/005230 від 06.11.2018 року на 150 тон товару підтверджено, що вказані частини однієї і тієї ж партії товару не потребують дозволу на ввезення на митну територію України незареєстрованих пестицидів і агрохімікатів для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого (посадкового) матеріалу або відомостей про включення товарів до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів, що передбачено ст. 4 Закону України "Про пестициди та агрохімікати".
Аналогічна позиція про те, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення наведена у п.3.7 Узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13.03.2012 року, рекомендований суддям адміністративних судів Постановою Вищого адміністративного суду України "Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України від 13.03.2012 року" від 13.03.2017 року №2.
Таким чином, вказана партія товару, ввезена за контрактом №270618, не підпадає під дію встановлених Законом України "Про пестициди та агрохімікати" заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України пестицидів та агрохімікатів, а відповідно, відсутня необхідність отримувати дозвіл на ввезення на митну територію України незареєстрованих пестицидів і агрохімікатів для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого (посадкового) матеріалу або відомості про включення товарів до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів.
Виходячи з аналізу наведених норм вбачається, що положення ст.197, п.5 ч.3 ст.335 МК України підлягають застосуванню лише у разі, якщо імпортований товар підпадає під дію встановлених Законом України "Про пестициди та агрохімікати" заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України пестицидів та агрохімікатів.
Таким чином, під час митного оформлення 150 тон та 25 тон нітрату кальцію гранульованого за контрактом №270618 за митними деклараціями №UA110080/2018/005280 від 08.11.2018 року та №UA110080/2018/005966 від 21.12.2018 року, порушення вимог ст.197, п.3 ч.5 ст.335 МК України, ст.4 Закону України "Про пестициди та агрохімікати" з боку декларанта позивача не відбулося.
Оскільки декларантом позивача при митному оформленні товару за деклараціями №UA110080/2018/005280 від 08.11.2018 року та №UA110080/2018/005966 від 21.12.2018 року виконані усі умови поміщення товару у митний режим імпорту та надані всі необхідні дані, відомості, документи, перелік яких зазначений у графі 44 декларацій, це свідчить про виконання позивачем усіх передбачених МК України митних процедур.
Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку про те, що відповідач діяв поза межами своїх повноважень та протиправно застосував в оскаржуваних рішеннях про відмову у митному оформленні товару положення ст.197, п.3 ч.5 ст.335 МК України, ст.4 Закону України "Про пестициди та агрохімікати" під час митного оформлення товару по митним деклараціям №UA110080/2018/005280 від 08.11.2018 року та №UA110080/2018/005966 від 21.12.2018 року.
Відповідно до ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" №475/97-ВР від 17.07.1997 року визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Визнання протиправними та скасування рішень Дніпропетровської митниці ДФС про відмову у митному оформленні (випуску) товарів за митними деклараціями, оформлених картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, не буде в повній мірі свідчити про поновлення порушеного права позивача, оскільки митне оформлення не буде здійснено за цими митними деклараціями.
Рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги ТОВ "Укрвибухтехнологія" про зобов'язання відповідача здійснити митне оформлення за митними деклараціями №UA110080/2018/005280 від 08.11.2018 року, №UA110080/2018/005966 від 21.12.2018 року, є доступним та ефективним способом поновлення порушених прав та обов'язків позивача

У зв`язку із цим, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача вчинити необхідні дії з метою відновлення прав позивача, підлягають задоволенню.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

Підсумовуючи вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача, та обґрунтованість позовних вимог, тому позов ТОВ "Укрвибухтехнологія" підлягає задоволенню повністю.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що звертаючись до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 7 048,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 28.11.2018 року №1186 та від 28.12.2018 року №1355.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 7 048,00 грн., підлягає стягненню з Дніпропетровської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 14, 73- 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвибухтехнологія» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про відмову у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №UA110080/2018/005280, яке оформлено карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення 08.11.2018 року №UA110080/2018/00142.

Зобов'язати Дніпропетровську митницю ДФС здійснити митне оформлення товару за митною декларацією №UA110080/2018/005280, у митному режимі імпорту.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про відмову у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №UA110080/2018/005966, яке оформлено карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення 21.12.2018 року №UA110080/2018/00157.

Зобов'язати Дніпропетровську митницю ДФС здійснити митне оформлення товару за митною декларацією №UA110080/2018/005966, у митному режимі імпорту.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвибухтехнологія» () за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС () судові витрати у сумі 7 048 (сім тисяч сорок вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 25 лютого 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 25.02.2019 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_8 ОСОБА_8 ОСОБА_9