Справа № 1340/4656/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 рокуЛьвів№857/358/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Луців І.І.

за участю позивача ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2,

представника відповідача Стець Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у справі №1340/4656/18, винесене головуючим суддею Качур Р.П. у порядку спрощеного провадження у м. Львові повний текст складений 16.11.2018р., за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у зарахуванні до загального страхового стажу періоду роботи в ЗАТ «ПРОМСПЕЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ» Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу Російської Федерації в місцевості, прирівняній до районі крайньої півночі, з 06.08.2002 по 28.04.2018, при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком; зобов'язання відповідача при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з 27.07.2018 зарахувати до загального страхового стажу період роботи в ЗАТ «ПРОМСПЕЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ» Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу Російської Федерації в місцевості, прирівняній до районі крайньої півночі, з 06.08.2002 по 28.04.2018.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач має трудовий стаж близько 40 років, з яких з 2002 року по 2018 одержав у районах Крайньої Півночі на території Російської Федерації. Дії відповідача, якими проігноровано норми чинного законодавства та міжнародних договорів та не враховано страховий стаж позивача, одержаний ним на території Російської Федерації за період роботи на ЗАТ «ПРОМСПЕЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ» Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу Російської Федерації в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, у вказаному періоді є протиправними, порушують соціальні права позивача, зокрема, право на одержання пенсії у більшому розмірі, ніж станом на час звернення до суду із цим позовом, у випадку переведення його на пенсію за віком, з врахуванням такого стажу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, тому підлягає скасуванню. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми міжнародних угод та чинного законодавства України та не взято до уваги, що переведення на інший вид пенсії, є фактично первинним призначенням пенсії, а не її перерахунком. Фактично на думку суду позивач позбавлений права на зарахування йому трудового стажу отриманого на території Російської Федерації, тільки у зв'язку з тим, що позивач раніше отримував пенсії по інвалідності. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Крім цього додали, що відповідач призначив позивачу пенсію по віку.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Також зазначив, що відповідачем призначено позивачу пенсію по віку з дати його звернення про такий перехід.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 04.06.1993 отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок загального захворювання. Такий факт сторонами не оспорюється.

Відомостями трудової книжки підтверджується, що позивач у період з 06.08.2002 по 28.04.2018 працював на підприємствах ЗАТ «ПРОМСПЕЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ», які знаходяться на території Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу Російської Федерації, яка згідно з Постановою Ради Міністрів СССР від 10.10.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» №1029, віднесена до районів Крайньої Півночі.

27.07.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його з дня подання цієї заяви з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, з врахуванням страхового стажу, одержаного з 06.08.2002 по 28.04.2018 в ЗАТ «ПРОМСПЕЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ» Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу Російської Федерації в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі.

28.08.2018 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою, у якій зазначив, що станом на час повторного звернення до відповідача із заявою жодної офіційної відповіді на заяву від 27.07.2018 не одержав. Зазначив про одержання усних повідомлень про переведення на пенсію за віком, без зазначення розміру його пенсії.

Просив у найкоротший термін надати йому офіційну письмову відповідь на згадану заяву, в якій підтвердити чи переведено позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, з врахуванням страхового стажу, одержаного з 06.08.2002 по 28.04.2018 в ЗАТ «ПРОМСПЕЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ» Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу Російської Федерації в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та повідомити який розмір пенсії станом на сьогоднішній день (а.с.26).

17.09.2018 відповідачем надано відповідь на заяву позивача за №3553/114/П-20/07.05-06, згідно з якою повідомлено розмір пенсії позивача з 27.07.2018 - 1452 грн. (в листі наведено розрахунок). Зазначено про те, що відповідно до даних копії трудової книжки з 06.08.2002 по 12.04.2004, 26.04.2004 по 31.12.2005, з 01.01.2006 по 30.10.2017, з 28.03.2018 по 28.04.2018 позивач працював в Російській Федерації.

Повідомлено про відсутність підстав для врахування до страхового стажу періодів в Російській Федерації під час переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з покликанням на приписи Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та приписи Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач вважаючи дії відповідача щодо незарахування позивачу до страхового стажу періоду роботи у Російській Федерації, згідно з трудовою книжкою, порушенням його права на пенсійне забезпечення, звернувся із цим позовом до суду.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються лише під час первинного призначення пенсії, здійснення перерахунку пенсії з урахуванням стажу, набутого на території Російської Федерації вже після призначення пенсії в Україні, Угодою не передбачено.

Проте апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними та такими, що суперечать нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Ст. 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом І статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено такі види пенсій: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв'язку втратою годувальника.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, ні знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а такої додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Таким, чином позивач має право на переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, що буде призначатись вперше.

Як вбачається з копії трудової книжки та довідок від 14.06.2016 року, 13.11.2017 року та 28.04.2018 року з 06.08.2002 р. по 28.04.2018 р. ОСОБА_1 працював в ЗАТ «ПРОМСПВЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ» Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу РФ в місцевості, прирівняній до районів крайньої півночі.

Вказані Довідки підтверджують розмір заробітної плати позивача без врахування районних коефіцієнтів та з визначенням розміру страхових виплат що здійснювались з його заробітної плати.

Згідно ст. 1 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною та Росією, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз. 2. З ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Згідно зі ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Базовим (рамковим) нормативно-правовим актом, який визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення пенсії, є ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини другої ст. 4 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надай Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та вірним способом відновлення порушеного права позивача є визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального страхового стажу періоду роботи в ЗАТ «ПРОМСПЕЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ» Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу Російської Федерації в місцевості прирівняній до районів крайньої півночі з 06.08.2002 року по 28.04.2018 року при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Що стосується зобов'язання відповідача при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з 27.07.2018 зарахувати до загального страхового стажу період роботи в ЗАТ «ПРОМСПЕЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ» Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу Російської Федерації в місцевості, прирівняній до районі крайньої півночі, з 06.08.2002 по 28.04.2018, то така задоволенню не підлягає з урахуванням того, що відповідач самостійно перевів позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, та з наведених вище доводів суду апеляційної інстанції щодо задоволення вимог позивача в частині зарахування до загального страхового стажу період роботи в ЗАТ «ПРОМСПЕЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ» Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу Російської Федерації в місцевості, прирівняній до районі крайньої півночі.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у справі №1340/4656/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального страхового стажу періоду роботи в ЗАТ «ПРОМСПЕЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ» Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу Російської Федерації в місцевості прирівняній до районів крайньої півночі з 06.08.2002 року по 28.04.2018 року при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. С. Затолочний
Повний текст постанови складено 22.02.2019р.