Справа № 120/556/19-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

25 лютого 2019 р. Справа № 120/556/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дончик Віталій Володимирович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (в/ч НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

18.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (в/ч НОМЕР_1 ), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не вчинення дій направлених на нарахування та виплату йому рівноцінної та повної компенсації податку на прибуток з до ходів фізичних осіб у розмірі 9 570,05 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят гри вень 05 коп.) грн., утриманого із суми середнього розміру грошового забез печення, нарахованого на виконання рішення Вінницького окружного адмі ністративного суду від 26.06.2018 р. №802/1397/18-а;

- стягнути із Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) на його ко ристь рівноцінну та повну компенсацію податку на прибуток з доходів фізичних осіб у розмірі 9 570,05 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят гривень 05 коп.) грн.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначену позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Частиною 2 статті 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як убачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись із цим позовом, фактично оскаржує дії Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (в/ч НОМЕР_1 ) щодо неналежного, на його думку, виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.06.2018 року у адміністративній справі №802/1397/18-а, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) на його користь середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 30.08.2017 року по 17.04.2018 року у розмірі 53166,96 грн., з урахуванням грошової компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

На переконання позивача, в процесі виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.06.2018 року у справі №802/1397/18-а суб`єктом владних повноважень - Північним Київським територіальним управлінням Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) було допущено порушення його прав, а саме із суми середнього розміру грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 30 серпня 2017 року по 17 квітня 2018 року був утриманий податок на доходи фізичних осіб у розмірі 9570,05 грн.

Тобто, предметом спору в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не вчинення дій направлених на нарахування та виплату позивачу рівноцінної та повної компенсації податку на прибуток з до ходів фізичних осіб у розмірі 9 570,05 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят гри вень 05 коп.) грн., утриманого із суми середнього розміру грошового забез печення, нарахованого на виконання рішення Вінницького окружного адмі ністративного суду від 26.06.2018 р. №802/1397/18-а та стягнення відповідної суми, - є неналежне, на думку позивача, виконання Північним Київським територіальним управлінням Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.06.2018 року у справі №802/1397/18-а, і намагання позивача в такий спосіб примусити відповідача виконати це судове рішення.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами ст. 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404-VIII).

За ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Подібна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 816/2016/17 (К/9901/50946/18).

Ураховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що не являється публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів даний спір, оскільки спірні правовідносини стосуються виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.06.2018 року у адміністративній справі №802/1397/18-а, а тому вказаний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 170, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (в/ч НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович