Справа № 2а/2370/2068/11
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2019 року

Київ

справа №2а/2370/2068/11

адміністративне провадження №К/9901/6498/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиплемсервіс" на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2015 (судді: Костюк Л.О. (головуючий), Бужак Н.П., Твердохліб В.А.) у справі № 2а/2370/2068/11 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиплемсервіс" до Черкаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Черкасиплемсервіс" (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Черкаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про скасування податкового повідомлення - рішення №/0 від 28 вересня 2010 року, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість (ПДВ) в розмірі 80 220,00 грн, в тому числі за основним платежем 53 480,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 26 740,00 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення контролюючим органом прийнято безпідставно з огляду на те, що господарські операції позивача з контрагентом ПП «Інтерагро-Форум» мали реальний характер, що підтверджено первинними документами, натомість висновки контролюючого органу про відсутність реальних правових наслідків за господарськими операціями з зазначеним контрагентом є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Справа розглядалась судами неодноразово. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 03.09.2015 (суддя Коваленко В.І.) позов задоволено, оскаржуване податкове повідомлення - рішення скасовано.

4. Рішення суду обґрунтовано тим, що господарські операції позивача з контрагентом є реальними та підтверджуються необхідними документами, а роботи, які придбавалися позивачем у спірний період, отримані з метою використання та використані у власній господарській діяльності, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні таких операцій. Також суд зазначив, що вироком Соснівського районного суду міста Черкаси від 05.07.2012, на який посилається контролюючий орган, як на підставу безтоварності господарських операцій, не встановлено укладення договорів між позивачем та ПП «Інтерагро-Форум» з метою, яка порушує публічний порядок, не встановлено вчинення угод з метою, що суперечать інтересам держави і суспільства, так само не встановлено і ухилення від сплати податків за наслідками виконання згаданого договору з боку позивача.

5. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2015 рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову Товариства відмовлено.

6. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено реальності господарських операцій з контрагентом ПП «Інтерагро-Форум», оскільки встановлені обставини справи в своїй сукупності не підтверджують фактичного вчинення господарських операцій, за якими позивачем було сформовано податковий кредит. Крім того, суд при прийнятті рішення взяв до уваги наявність вироку щодо фіктивного підприємництва відносно посадової особи контрагента позивача - ПП «Інтерагро-Форум», а отже первинні документи підписані такою особою не можуть вважатись такими, що підтверджують реальність господарських операцій, що в свою чергу підтверджує доводи контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій та правомірності прийнятого податкового повідомлення - рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Товариство подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2015 та залишити в силі постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 03.09.2015.

8. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фактичною підставою для збільшення суми податкового зобов'язання з ПДВ, а також нарахування штрафних (фінансових) санкцій, згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з приводу правомірності якого виник спір у цій справі, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від № 260/23-010/22810656 від 20.09.2010, оформленого за результатами проведеної невиїзної документальної перевірки позивача щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ПП «Інтерагро-Форум» за грудень 2009 року, під час якої було виявлено порушення позивачем вимог ст. 3, ст. 4, пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.5.1. п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого знижено податок на додану вартість за грудень 2009 року на загальну суму 53 480,00 грн.

Висновки фахівців контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства вмотивовано тим, що господарські операції з контрагентом ПП «Інтерагро-Форум» не спричинили настання реальних правових наслідків.

На підставі акту перевірки та вказаних висновків контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Судами встановлено, що господарські правовідносини між позивачем та контрагентом ПП «Інтерагро-Форум» відбувались у межах укладеного договору підряду №1 від 30.09.2009 (виконання реконструкції навісу для тварин під карантинний блок з використанням своїх матеріалів та устаткування).

Позивачем в підтвердження реальності здійснення господарських операцій з отримання робіт від контрагента було надано копії первинних документів, зокрема, договір, податкова накладна, акт здавання - приймання виконаної роботи, рахунок фактура.

Судом апеляційної інстанції також встановлено та вбачається з матеріалів спави, що первинні документи від імені контрагента позивача ПП «Інтерагро-Форум», підписані ОСОБА_6

Вироком Соснівського районного суду міста Черкаси від 05.07.2012, який набрав законної сили, директора ПП «Інтерагро-Форум» ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво), ч. 2 ст. 358, ч. З ст. 358 Кримінального кодексу України (підроблення документів, які видаються і посвідчуються підприємством). Вказаним вироком встановлено, що ПП «Інтерагро-Форум» перереєстровано з метою прикриття незаконної діяльності у вигляді проведення безтоварних операцій з підприємствами-контрагентами шляхом штучного формування валових витрат та податкового кредиту; у процесі роботи вся офіційна діяльність даного підприємства зводилась до фіктивного підприємництва.

ОСОБА_6, в межах зазначеної кримінальної справи пояснив, що будь - яких первинних документів, договорів, угод з контрагентами ПП «Інтерагро-Форум», звітних документів підприємства, звітних документів підприємства чи будь - яких інших документів, що стосуються фінансово - господарської діяльності ПП «Інтерагро-Форум» він ніколи не бачив, не оформлював та не підписував, в тому числі і податкових накладних.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

10. У доводах касаційної скарги позивач цитує норми матеріального та процесуального права, які, на думку скаржника, полягають у неправильній правовій (юридичній) оцінці судом апеляційної інстанції встановлених обставин справи, зокрема скаржник вказує на неврахування та ненадання судом оцінки доказам, які були надані в підтвердження реальності господарських операцій з ПП «Інтерагро-Форум». Також скаржник вказує на те, що вирок Соснівського районного суду міста Черкаси від 05.07.2012, не є доказом відсутності реальних правових наслідків за господарськими операціями з ПП «Інтерагро-Форум», оскільки в такому взаємовідносини ПП «Інтерагро-Форум» з позивачем не досліджувались.

В касаційній скарзі інших обґрунтувань ніж ті, які були наведені в позовній заяві, в апеляційній та касаційній скаргах Товариством не вказано, позивач фактично просить здійснити переоцінку встановлених обставин справи.

11. Контролюючим органом надано заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність висновку суду апеляційної інстанції про правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, оскільки господарські операції, за якими позивачем було сформовано податковий кредит, фактично не були здійснені, а тому просить залишити касаційну скаргу Товариства без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції просить залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

12. Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:

12.1. Стаття 1.

12.1.1. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

12.1.2. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

12.2. Частина 1 статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

12.3. Частина 2 статті 9.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

13. Закон України «Про податок на додану вартість» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

13.1. Пункт 1.7. статті 1.

Податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

13.2. Підпункт 7.2.3 пункту 7.2 статті 7.

Податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

13.3. Підпункт 7.2.4 пункту 7.2 статті 7.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

13.4. Підпункт 7.4.1. пункту 7.4. статті 7.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше, ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1. статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

13.5. Підпункт 7.4.4 пункту 7.4 статті 7.

Якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

13.6. Підпункт 7.4.5 пункту 7.4 статті 7.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

13.7. Підпункт 7.5.1 пункту 7.5 статті 7.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

14. Порядок заповнення податкової накладної, затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 № 165, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 23 червня 1997 року за № 233/2037 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

14.1. Абзац перший пункту 2

Податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

14.2. Пункт 5.

Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж вказаною у пункті 2 даного Порядку.

14.3. Пункт 6.2.

Податкова накладна дає право покупцю, зареєстрованому як платник податку, на включення до податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

16. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

17. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов'язковою умовою для формування об'єкту оподаткування податком на прибуток та витрат.

18. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

19. Податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

20. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

При цьому Суд зазначає, що кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, може свідчити на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій.

21. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору), обов'язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб'єктом владних повноважень покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

22. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб'єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

23. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

24. Розв'язуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції, враховуючи встановлені контролюючим органом під час проведення перевірки обставини щодо непідтвердження належними первинними документами операцій з отримання робіт, а відповідно і неправомірність формування позивачем податкового кредиту за такими операціями, надав належну оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності з дотриманням норм статей 70-72, 86 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття рішення судом апеляційної інстанції) щодо оцінки доказів та дійшов обґрунтованого висновку про недостовірність задекларованих позивачем даних податкового обліку, що, відповідно, виключає право позивача формувати податковий кредит з ПДВ за такими операціями.

25. Так суд апеляційної інстанції при прийнятті рішення, на відміну від суду першої інстанції, обґрунтовано врахував наявність вироку Соснівського районного суду міста Черкаси від 05.07.2012, який набрав законної сили та яким директора ПП «Інтерагро-Форум» ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, зокрема передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво).

Вказаним вироком встановлено, що ПП «Інтерагро-Форум» перереєстровано з метою прикриття незаконної діяльності у вигляді проведення безтоварних операцій з підприємствами-контрагентами шляхом штучного формування валових витрат та податкового кредиту; у процесі роботи вся офіційна діяльність даного підприємства зводилась до фіктивного підприємництва, а господарські операції за період з 01.02.2009 по 31.03.2010 щодо придбання ПП «Інтерагро-Форум» товарів (робіт, послуг) у контрагентів-постачальників та продажу товарів (робіт, послуг) на адресу контрагентів-покупців не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявністю трудових, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій.

ОСОБА_6 протягом листопада 2008 року - жовтня 2010 року, був номінальним директором та засновником ПП «Інтерагро-Форум», не контролював їх фінансово-господарську діяльність, веденням фінансово - бухгалтерської документації та податкової звітності підприємств не займався, що також підтверджено і його поясненнями в межах вказаної кримінальної справи, а отже первинні документи, включаючи і податкові накладні, від імені контрагента позивача ПП «Інтерагро-Форум», підписані ОСОБА_6, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважною особою, та як наслідок не можуть визнаються такими, що посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг. Отже, є безпідставним формування даних податкового обліку на підставі таких не належно оформлених первинних документів.

26. Суд апеляційної інстанцій також встановив, що ПП «Інтерагро-Форум» не мало трудових та матеріальних ресурсів, які були б задіяні в господарській діяльності.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. Судом апеляційної інстанції правильно та в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, досліджено господарські операції позивача з вищезазначеним контрагентом, за якими Товариством було сформовано податковий кредит.

28. Оцінка доказів судами зроблена з огляду на приписи норм процесуального законодавства (ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України), надано об'єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених як Товариством так і контролюючим органом.

29. Колегія суддів приходить до висновку, що за конкретно встановлених обставин у справі на підставі оцінених доказів суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та дійшов правильного висновку, що у позивача були відсутні підстави для відображення наслідків господарських операцій з придбання робіт у контрагента ПП «Інтерагро-Форум», які не спричинили настання реальних правових наслідків, у податковому обліку.

Таким чином контролюючим органом доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, натомість позивачем з огляду на приписи процесуального закону (ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття рішень судами попередніх інстанцій) належними та допустимими доказами не підтверджено свої заперечення проти наданих контролюючим органом доказів та доводів щодо неправомірного включення до податкового кредиту операцій з придбання робіт (послуг), які не спричинили настання реальних правових наслідків.

30. Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми, що регулюють спірні відносини та встановлені обставини справи в сукупності, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиплемсервіс" на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2015 слід залишити без задоволення.

31. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

32. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиплемсервіс" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2015 у справі № 2а/2370/2068/2011 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду