Справа № 826/11278/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Келеберда В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року Справа № 826/11278/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника третьої особи Салоїда О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу міжнародної комерційної компанії «Смарт Лайф ЛТД» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 листопада 2018 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«ПРОМСТРОЙІНОВАЦІЯ»

до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Мамай Ірини Володимирівни,

державного реєстратора відділу держаної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району Управління державної реєстрації - Сотнікової Тетяни Олександрівни,

третя особа, яка не заявляє

самостійні вимоги

на предмет спору: міжнародна бізнескомпанія «Скайнет Маркетинг ЛТД»

про визнання дій протиправними

та скасування реєстраційних дій,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМСТРОЙІНОВАЦІЯ» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Мамай Ірини Володимирівни (далі - відповідач-1), державного реєстратора відділу держаної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району Управління державної реєстрації - Сотнікової Тетяни Олександрівни (далі - відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: міжнародна бізнескомпанія «Скайнет Маркетинг ЛТД» про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій від 17.07.2018 р. № 6038248 щодо зміни складу або інформації про засновників; № 7038248 - щодо інших змін; № 8038248 - щодо зміни керівника юридичної особи; від 18.07.2018 р. № 0038248 - щодо зміни місцезнаходження юридичної особи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 листопада 2018 року провадження у справі закрито через непідсудність даного спору суду адміністративної юрисдикції.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, МКК «Смарт Лайф ЛТД» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що підставою для звернення до суду з цим позовом були не рішення установчих зборів, а дії нотаріуса, які позивач вважає протиправними та з приводу яких ним було подано уточнену позовну заяву до суду першої інстанції.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що ухвала суду прийнята за неповного з'ясування обставин та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про закриття провадження у справі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

МБК «Скайнет Маркетінг ЛТД» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому Компанія просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін та наполягає на тому, що даний спір підсудний суду господарської юрисдикції і що судом першої інстанції правильно застосовано норми процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

Судова колегія встановила, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у даній справі виник з приводу рішень, прийнятих на загальних зборах учасників ТОВ «ПРОМСТРОЙІНОВАЦІЯ», та питань діяльності товариства, а позовні вимоги звернені до відповідачів у зв'язку з оформленням таких рішень, а не у зв'язку із вчиненням відповідачами порушень у сфері державного управління.

При цьому, суд зазначив, що даний спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства, так як реєстраційні дії оскаржуються у зв'язку з існуванням спору про право.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Згідно з п. 1 ч. 1 с. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також спори, що виникають з правочинів щодо корпоративних прав (крім акцій) в юридичній особі, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку зі здійсненням ним владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з тим, варто враховувати, що хоча публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад, в якому обов'язковою є участь суб'єкта владних повноважень, все ж таки сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких саме прав особа звернулася до суду.

При цьому, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення господарських правовідносин, мають майновий характер або пов'язані з реалізацією її майнових інтересів, то визнання протиправними таких рішень є способом захисту господарських прав та інтересів.

Критеріями відмежування справ господарської юрисдикції від адміністративної є наявність у них спору про права, що виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), та суб'єктний склад такого спору.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом спору у даній справі є дії державного реєстратора та нотаріуса щодо реєстрації змін про юридичну особу: складу її засновників, керівника, місцезнаходження тощо, підставою для яких стало відповідне рішення загальних зборів та господарська діяльність такої юридичної особи, про що зазначає безпосередньо позивач в його первісному позові /Т.1 а.с.6-7/.

При цьому, твердження апелянта про те, що в уточненому позові позивач наводить порушення нотаріусом вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки такі доводи уточненої позовної заяви не змінюють юридичного характеру вже існуючих правовідносин, які покладені в основу вчинення відповідачами оскаржуваних дій.

Таким чином, як було правильно встановлено судом першої інстанції, спір у даній справі виник з приводу рішень, прийнятих на загальних зборах учасників ТОВ «ПРОМСТРОЙІНОВАЦІЯ», та питань діяльності товариства, а позовні вимоги звернені до відповідачів у зв'язку з оформленням таких рішень, а не у зв'язку із вчиненням відповідачами порушень у сфері державного управління.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що даний спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов'язаний з реалізацією господарських прав і метою звернення ждо суду з цим позовом є захист майнових інтересів, що в сукупності виключає достатні правові підстави для розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, у рішенні ЄСПЛ від 20.07.2006 р. у справі «Сокуренко і Стригун проти України», Суд, зокрема зазначив, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а в рішенні Комісії Ради Європи від 12.10.1978 р. у справі «Zand v. Austria» визначено, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів».

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Таким чином, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності закриття провадження у справі через її непідсудність суду адміністративної юрисдикції.

У рішенні ЄСПЛ від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у відповідності до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга міжнародної комерційної компанії «Смарт Лайф ЛТД» підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 листопада 2018 року - без змін.

При цьому, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу міжнародної комерційної компанії «Смарт Лайф ЛТД» залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 20 лютого 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: