Справа № 534/1458/18
Суддя: Куц Т. О.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 534/1458/18
№ 2-а/534/10/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Куц Т.О.

за участю секретаря Ребриної О.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Караманець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 67 від 27.09.2008 про накладення штрафу у розмірі 340 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.09.2018 головним спеціалістом сектору екології департамента житлово - комунального господарства Горішньоплавнівської міської ради Северином В.І. було складено протокол №25 про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП про порушення нею п.п. 33.2, п 3.3 розділу 3 Правил благоустрою м. Горішні Плавні, а саме: 26.09.2018 було виявлено , що між нею та спеціалізованим підприємством відсутній укладений самостійно договір на вивезення побутових відходів згідно з вимогами діючих санітарних норм. 27.09.2018 адміністративною комісією при виконкомі Горішньоплавнівської міської ради було прийнято постанову № 67 та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. З вказаною постановою вона не погоджуються , оскільки 01.06.2018 між нею та КП «СпецЕко» Горішньоплавнівської міської ради був укладений договір про надання послуг з приймання відходів № 145-Т, але їй від КП «СпецЕко» не було запропоновано та підготовлено для укладання будь - яких інших договорів від укладання яких вона ніколи не відмовлялась. Також в постанові вказується, що 26.09.2018 об 11 год 00 хв виявлено сам факт правопорушення , без встановлення часу його вчинення, не вказано місцезнаходження спеціалізованої організації з якою вона повинна укласти договір на вивезення відходів , що свідчить про порушення вимог ст. 283 КУпАП.

Позивач вважає вказану постанову незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи, просить вказану постанову скасувати.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнали повністю, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Посилаючись на норми ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» № 2807-ІV від 06.09.2005, просять відмовити у задоволені позову (а.с.29-32).

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини зазначені у ньому.

Представник відповідача Караманець Т.І. в судовому засіданні позов не визнала повністю, посилаючись на обставини зазначені у відзиві .

Судом встановлено, що постановою №67 адміністративної комісії при виконкомі Горішньоплавнівської міської ради від 27.09.2018 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 152 КУпАП, а саме за порушення п.п.3.3.2; п.3.3 розділу 3 «Правил благоустрою міста Горішні Плавні » та накладено адміністративний штраф у розмірі 340 грн. (а.с. 9)

Підставою для винесення постанови став протокол про адміністративне правопорушення № 25 , складений головним спеціалістом сектору екології департамента житлово - комунального господарства Горішньоплавнівської міської ради Северином В.І.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 26.09.2018 було виявлено , що між ОСОБА_3 та спеціалізованим підприємством відсутній укладений самостійно договір на вивезення побутових відходів згідно з вимогами діючих санітарних норм, з вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач заперечила свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення (а.с. 8).

Однак із змісту вказаного договору , яктй діє до 31.12.2018 за якою адресою надається КП «СпецЕко» послуги з приймання відходів у замовника .

Згідно п.п.3.3.2 розділу 3 «Правил благоустрою території міста Комсомольська» власники присадибної ділянки зобов'язані укладати самостійно договори на вивезення побутових відходів згідно з вимогами діючих санітарних норм (за винятком випадків коли плата за вивезення відходів є у складі плати за утримання будинку та прибудинкової території). Вивіз сміття здійснюється виключно сміттєвозами із залученням спеціалізованих підприємств на договірній основі (а.с.38).

Відповідно до договору№ 145-Т від 01.06.2018 ФО-П ОСОБА_3 уклала з КП «СпецЕко» Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області вказаний договір про надання послуг з приймання відходів (а.с.7).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно з ч.1 ст. 218 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103 1 - 104 1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149, 152 розглядають адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП факт вчинення правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються на підставі доказів, якими є будь-які фактичні дані, що підтверджують наявність чи відсутність вказаних обставин. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 152 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Тобто, суб`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших насселених пунктів , а також недодержані правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах.

Окрім цього, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В порушення вказаних вимог в оскаржуваній постанові не наведено достатніх доказів вчинення правопорушення позивачем, не мотивовано притягнення особи до адміністративної відповідальності та врахування вимог ч.2 ст.33 КУпАП, не оцінені надані ним в якості заперечень докази.

В зв'язку з чим суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. За таких обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності є безпідставним, а оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Як видно із змісту оскаржуваної постанови, вона не містить об'єктивної сторони правопорушення, зокрема в ній не конкретизовано , якими саме діями чи бездіяльністю ОСОБА_3 допущено порушення державних стандартів , норм і правил у сфері благоустрою території населеного пункту, а посилання на відсутність договору по вивезенню побутових відходів не утворює об'єктивної сторони правопорушення , а отже і самого складу правопорушення.

Укладання договору на вивезення побутових відходів передбачено п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ч. 2 ст. 35-1 Закону України "Про відходи". Варто зазначити, що відсутність договору на вивезення побутових відходів або сплати за надану послугу, є порушенням Закону України "Про відходи" та Закону України «Про комунальні послуги».

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відходи" джерело утворення побутових відходів - об'єкт, на якому утворюються побутові відходи (житловий будинок, підприємство, установа, організація, земельна ділянка).

Як зазначено у ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Споживачем є фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Таким чином, саме громадянин визначає бути йому споживачем чи ні.

Щодо адміністративної відповідальності за ухилення від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з вивезення відходів судом встановлено наступне.

Так, однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною третьою ст. 203 ЦК України встановлено, що "волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі". Ця умова є однією із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину. В протилежному випадку такий правочин визнається недійсним.

Тому є неприйнятним встановлення адміністративної відповідальності за ухилення суб'єктів господарювання та громадян від укладання договору на послуги з поводження з побутовими відходами.( як зазначено в оскаржуваній постанові).

Примус у вигляді адміністративної відповідальності за ухилення від укладення договору на послуги щодо поводження з побутовими відходами є неприпустимим.

Зокрема, п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та ч. 2 ст. 35-1 Закону України "Про відходи" не передбачають адміністративної відповідальності за ухилення від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про захист прав споживачів" держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.

Статтею 152 КУпАП не передбачена відповідальність за не укладення договору зі спеціалізованою організацією на вивезення побутових відходів, а тому відсутня подія адміністративного правопорушення, і справу на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП необхідно було закрити, чого адміністративною комісією зроблено не було.

Окрім цього, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В порушення вказаних вимог в оскаржуваній постанові не наведено достатніх доказів вчинення правопорушення позивачем, не мотивовано притягнення особи до адміністративної відповідальності та врахування вимог ч.2 ст.33 КУпАП, не оцінені надані ним в якості заперечень докази.

Ч.1 ст.77 КАС України встановлено що, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Разом з тим, враховуючи положення ч.1 ст. 247 КУпАП, якою визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення суд вважає провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8 - 10, 77,242, 246, 286 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_3 - задовольнити .

Постанову № 67 від 27.09.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП - закрити.

Постанову може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя підпис Т.О.Куц

З оригіналом вірно.

Суддя Т.О.Куц