Справа № 520/10678/18
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 р. № 520/10678/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чудних С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля" до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне вугілля" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу від 01.11.2018 № ХК1887/290/2НД/П/ТД-ФС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що інспекторами Головного управління Держпраці у Харківській області проведено інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне вугілля", за результатами якого складено акт інспекційного відвідування 02.10.2018 №ХК1887/290/2НД/АВ, в якому встановлено порушення, частини 1 статті 21 КЗпП України, частини 1 статті 24 КЗпП України, що виразилось у допуску до роботи без укладення трудового договору 8-ми осіб. За наслідками інспекційного відвідування позивача на підставі акту від 02.10.2018 № ХК1887/290/2НД/АВ, Головним управлінням Держпраці у Харківській області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 01.11.2018 №ХК 1887/290/2НД/П/ТД-ФС, якою наклало на Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне вугілля" штраф у розмірі 893520,00 грн. Поряд із тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне вугілля" зазначає, що інспекційне відвідування проведене з грубим порушенням норм чинного законодавства, а, отже, наведені висновки не відповідають дійсності, у зв'язку із чим, постанова Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу від 01.11.2018 № ХК1887/290/2НД/П/ТД-ФС підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 дану справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Представник Головного управління Держпраці у Харківській області проти позову заперечував та зазначив, що при проведенні інспекційного відвідування позивача, відповідач діяв з дотриманням норм чинного законодавства України, отже, і винесена постанова про накладення штрафу є законною. Наказ на проведення перевірки та направлення були сформовані у відповідності до вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Порядку № 295. Також, представник відповідача зазначив, що позивачем порушено вимори статті 24 КЗпП щодо оформлення трудових відносин з працівниками у вигляді трудового письмового договору. На підставі вищезазначеного, представник відповідачів просив відмовити у задоволенні позову, з огляду на його безпідставність та необґрунтованість.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні матеріали, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, та, зокрема, із відзиву Головного управління Держправці у Харківській області, вирішальним чинником для прийняття рішення щодо проведення інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля" на предмет встановлення наявності або відсутності неофіційного працевлаштованих працівників став лист Головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю в Харківській області " 70/14-4301 від 02.08.2018.

Відповідно до частин 4, 5 статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877 від 05.07.2007, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 929, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі - Порядку), постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 №1104 "Про затвердження переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", наказу Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 № 1338 "Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.12.2017 за № 1500/31368, Положення про Головне управління Держпраці у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці № 75 від 22.06.2017, начальником Головного управління Держпраці у Харківській області ОСОБА_4 прийнято наказ від 12.12.2018 № 01.01.-07/359 (а.с. 107).

Вищезазначеним наказом інспектору праці - заступнику начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Харківській області ОСОБА_5, головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування осіб з інвалідністю, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Головного управління Держапрці у Харківській області ОСОБА_6, головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держапрці у Харківській області ОСОБА_7 доручено здійснити захід державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання законодавства про працю об'єктом відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне вугілля" код 41470092, юридична адреса: 62370, Харківська область, Дергачівський район, смт Солоницівка, вул. Заводська, будинок 49, місцезнаходження об'єкту відвідування: Харківська область, Вовчанський район, с. тихе, вул Садова, 1-а.

Вирішено розпочати захід державного контролю у формі інспекційної відвідування з 13.09.2018 з дотриманням п. 10 Порядку.

12 вересня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Харківській області сформовано направлення за № 01.01-94/02.03/2461 на проведення заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування обєкту відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне вугілля" код 41470092, юридична адреса: 62370, Харківська область, Дергачівський район, смт Солоницівка, вул. Заводська, будинок 49, місцезнаходження об'єкту відвідування: Харківська область, Вовчанський район, с. Тихе, вул. Садова, 1-а (а.с. 108).

Вказане направлення було отримано позивачем 13.09.2018, що підтверджується підписом заступника директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне вугілля" на направленні (зв. бік а.с. 108).

Судом встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування за фактичним місцем здійснення діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля", інспекторами праці були зафіксовані працівники товариства які виконували роботу різноробочих (пиляння дров, закладання деревини до печі, тощо) та які надали письмові пояснення або зазначили, що працюють на підприємстві позивача, та були опитані: ОСОБА_8; ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_11 ОСОБА_12; ОСОБА_13; ОСОБА_14; ОСОБА_15; ОСОБА_16.

За результатом проведеної перевірки, співробітниками Головного управління Держпраці у Харкіській області сформовано акт перевірки №ХК1887/290/2НД/АВ від 02.10.2018, яким зафіксовано порушення ч.3 ст. 24 КЗпП, ПКМУ № 413, п. 5 ч. 1 ст.КЗпП, ч. 4 ст. 96 КЗпП, ч. 4 ст. 6 Закону України № 108, ч. 2 ст. 97 КЗпП, ч.1 ст. 15 Закону України № 108, ч. 1 та ч. 2 ст. 115 КЗпП, ч. 1 ст. 24 ЗУ № 108, ч. 3 ст. 115 КЗпП, ч. 3 ст. 24 ЗУ № 108, ч. 4 ст. 115 КЗпП, ст. 21 ЗУ № 504, ч. 1 ст. 142 КЗпП (а.с. 27-35).

Позивач, не погоджуючись із висновками вказаного акту перевірки, надав на адресу Головного управління Держапраці у Харківській області свої заперечення вх. №04/10-2018 від 04.10.2018 (а.с. 36-37).

17 жовтня 2018 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне вугілля" отримав відповідь Головного управління Держпраці у Харківській області про те, що заперечення враховані.

Також, позивачем був отриманий припис про усунення виявлених порушень №ХК 1887/290/2НД/АІЗ/П від 08.10.2018.

На підставі висновків вказаного акту перевірки №ХК1887/290/2НД/АВ від 02.10.2018, контролюючим органом прийнято постанову від 01.11.2018 № ХК1887/290/2НД/П/ТД-ФС про накладення штрафу у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне вугілля" штраф у розмірі 893520,00 грн.

Позивач, не погодившись із діями контролюючого органу щодо проведення спірної перевірки та рішеннями, які прийняті за її результатами, звернувся до суду із даним позовом.

Суд надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 4 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 №2694 визначено, що державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Указом Президента України від 06.04.2011 № 386/2011, затверджено Положення про Державну інспекцію України з питань праці (далі - Положення №386/2011), відповідно до п. 1 якого Державна інспекція України з питань праці (Держпраці України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України (далі - Міністр).

Держпраці України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Одними із основних завдань Держпраці України, згідно з п. 3 Положення, є реалізація державної політики з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про працю; реалізація державної політики з питань контролю за додержанням законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 цього ж Положення № 386/2011 Держпраці України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд та контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (далі - роботодавці) законодавства про працю з питань трудових відносин, робочого часу та часу відпочинку, нормування праці, оплати праці, надання гарантій і компенсацій, пільг для працівників, які поєднують роботу з навчанням, дотримання трудової дисципліни, умов праці жінок, молоді, інвалідів, надання пільг і компенсацій за важкі та шкідливі умови праці, забезпечення спеціальним одягом і спеціальним взуттям, засобами індивідуального захисту, мийними та знешкоджувальними засобами, молоком і лікувально-профілактичним харчуванням; проведення обов'язкових медичних оглядів працівників певних категорій; дотримання режимів праці та інших норм законодавства.

Відповідно до п. 6 Положення №386/2011 Держпраці України для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, видавати в установленому порядку роботодавцям, суб'єктам господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні в Україні, здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, а також фондам загальнообов'язкового державного страхування, обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень законодавства про працю, законодавства про зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування щодо призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; складати у випадках, передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.

Згідно з п. 7 Положення №386/2011 Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2012 року за № 1291/21603 затверджено Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та їх територіальних органів (далі - Порядок №390, який був чинним на момент проведення перевірки).

Відповідно до п. 2 та п. 3 цього Порядку, право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - Інспектор). Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України від 05.04.2007 року №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877-V).

Згідно зі статтею 1 вказаного Закону, заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

При цьому, суд зауважує, що встановлення законодавцем такої форми перевірки як інспекційне відвідування обумовлено необхідністю реалізації статті 259 КЗпП України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Так, статтею 259 КЗпП України, унормовано, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування) (надалі Порядок № 295).

У відповідності до приписів п.п 2 Порядку № 295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці. Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).

Отже, з аналізу зазначених норм, суд приходить до висновку, що відповідач, як територіальний орган Держпраці, наділений правом проводити позапланові заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності позивача з питань, віднесених до його компетенції, зокрема, у формі інспекційних відвідувань.

Таким чином, законодавство України не містить імперативних норм щодо вичерпного переліку контрольних заходів, які може здійснювати суб'єкт владних повноважень, а відтак інспектори у своїй перевірочній діяльності можуть використовувати інші форми контролю додержання суб'єктами господарювання вимог трудового законодавства, зокрема у формі інспекційного відвідування, що унормовано приписами 259 КЗпП України та нормами Порядку № 295.

В силу п. 3 Порядку № 295, контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

Суб'єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред'явили документи, передбачені цим абзацом. Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Отже, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що інспектори з праці, які є посадовими особами Держпраці та її територіальних органів, наділені контрольними повноваженнями на проведення інспекційних відвідувань, що підтверджується наявними службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

Водночас, за вимогами п. 5 Порядку № 295, інспекційні відвідування проводяться, зокрема: за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту; за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; 6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів; Пенсійного фонду України та його територіальних органів; за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Як вбачається із відзиву Головного управління Держпраці у Харківській області, вирішальним чинником для прийняття рішення щодо проведення інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля" на предмет встановлення наявності або відсутності неофіційного працевлаштованих працівників став лист Головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю в Харківській області № 70/14-4301 від 02.08.2018.

Тобто, в судовому засіданні з пояснень представника відповідача та згідно з наказу на перевірку від 12.12.2018 № 01.01.-07/359 встановлено, що саме вказаний лист Головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю в Харківській області № 70/14-4301 від 02.08.2018 був фактичною підставою для формування наказу на проведення заходу державного контролю від 12.12.2018 № 01.01.-07/359 щодо можливого порушення законодавства про працю з боку посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля" (Харківська область, Дергачівський район, смт. Солоницівка, код 41470092).

Поряд із тим, відповідно до вимог пункту 5 Порядку № 295 повідомлення повинно містити саме факт порушення законодавства про працю, з якого би вбачалось ким, коли і що саме і на підставі яких доказів ці порушення встановлені.

Докази того, що Головним відділом по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю в Харківській області встановлені порушення (які саме, ким вчинені, де вчинені) відсутні.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що суб'єктом владних повноважень порушено процедуру проведення заходу державного нагляду у формі інспекційного відвідування з питань дотримання вимог законодавства про працю в частині відсутності фактичної підстави такого заходу саме щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля" за відсутності на те законодавчо визначених підстав.

За вимогами п. 8 Порядку № 295, про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Проте, доказів наявності обставин, що свідчили би, що повідомлення про інспекційне відвідування може завдати шкоди не надано.

Отже, матеріали справи не містять доказів дотримання суб'єктом владних повноважень вищезазначених норм права.

У відповідності до вимог ч.ч. 1-4 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 877, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою. У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

У відповідності до частини 5 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 877, перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Отже, у контексті розуміння вищезазначених норм права, наявність належним чином оформлених наказу, направлення та посвідчення на проведення перевірки та одночасного повідомлення/пред'явлення їх об'єкту перевірки перед початком такої перевірки є достатньою правовою підставою для здійснення інспекторами відповідного заходу державного нагляду (контролю) відповідно до вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 877.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2018 Головним управлінням Держпраці у Харківській області сформовано наказ № 01-01-07/359, який доручено інспекторам праці здійснити захід державного нагляду у формі інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне вугілля".

Направлення на перевірку від 12.09.2018 № 01.01-94/02.03/2461 було отримано позивачем 13.09.2018, що не заперечувалось позивачем в судовому засіданні.

За вимогами п. 14 Порядку № 295, під час проведення інспекційного відвідування об'єкт відвідування має право: 1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; 2) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню; якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10 цього Порядку; 3) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису; 4) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу перевірок об'єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

З акту перевірки вбачається, що інспекторами праці було пред'явлено службові посвідчення, направлення на проведення інспекційного відвідування. Направлення під підпис вручено заступнику директора ОСОБА_17

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що вручення направлення під підпис відбулось саме за місцем юридичної адреси по вул. Заводська, 49 в смт. Солоницівка, Дергачівського району Харківської області, а не за фактичним проведення інспекційного відвідування, і вже після того, як розпочалось інспекційне відвідування за іншою адресою.

Відповідно до пункту 9 Постанови КМУ від 26.04.2016 №295 "ОСОБА_2 питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту - відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Отже, інспектори відповідача зобов'язані були по перше повідомити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі про проведення інспекційного відвідування інспектор праці, а також пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Таким чином, інспекційне відвідування об'єкта, який знаходиться за адресою: Харківська область, Вовчанський район, с. Тихе, вул. Садова, 1-а відбулось з порушенням норм законодавства - не пред'явлення інспекторами праці службових посвідчень та направлення на проведення інспекційного відвідування уповноваженим особам Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля" під час інспекційного відвідування саме за адресою: Харківська область, Вовчанський район, с. Тихе, вул. Садова, 1-а.

Щодо висновків Головного управління Держпраці у Харківській області про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля" допущено до роботи без укладення трудового договору 8 працівників, а саме: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_18, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, суд зазначає наступне.

Так, із акту інспекційного відвідування встановлено, що Головне управління Держпраці у Харківській області дійшло до висновку про допуск позивачем працівників - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_18, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до роботи без оформлення трудового договору на підставі їх наявності на території яке знаходиться за адресою: Харківська область, Вовчанський район, с. Тихе. вул. Садова. 1-а.

Поряд із тим, фактично, відповідачем було встановлено лише факт перебування осіб на даній території, при цьому акт інспектування не містить їх паспортні або будь-які інші ідентифікаційні дані зазначених осіб, тому суд критично відноситься до таких пояснень.

Крім того, під час проведення інспекційного відвідування ОСОБА_8; ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_18, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 не повідомили жодних даних щодо наявності постійних трудових відносин саме з товариством позивача, отримання заробітної плати від позивача, інформації про підпорядкованість внутрішньому трудовому розпорядку, про написання заяв про прийняття на роботу, отримання будь-яких завдань від керівництва позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт допущення Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля" до роботи неоформлених працівників не підтверджується належними та допустимими доказами.

Крім того, суд зазначає, що в акті інспекційного відвідування №ХК1887/290/2НД/АВ від 02.10.2018 зазначено, що до роботи залучено за розпорядженням чи з відома власника, або уповноваженого ним органу ТОВ "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля".

Так, абзацом першим пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" передбачено, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу.

Проте, з наданих документів, які містять пояснення випливає, що громадянина ОСОБА_8 залучив до роботи громадянин ОСОБА_19, (саме останній давав йому завдання), якого в свою чергу, разом з громадянами ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_18 долучив до роботи громадянин ОСОБА_16

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_16 є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля" - різноробочим, однак відсутні докази того, що він наділений повноваженнями на залучення інших осіб до роботи на Товаристві з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля", а отже, ОСОБА_16 не може вважатись особою за чиїм розпорядженням або з відома якої допуск до роботи може вважатись укладенням трудового договору.

Крім того, суд звертає увагу, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля" відповідно до договору оренди №06/08-2018 від 06.08.2018 передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Діва-Агролан" прийняло у платне строкове користування виробниче обладнання, а також частину виробничої площадки загальною площею 0.8000 га, що розташована за адресою: вул. Садова. 1а в с. Тихе, Вовчанського району, Харківської області. Метою оренди є ведення Товариством з обмеженою відповідальністю "Діва-Агролан" господарської діяльності.

Таким чином, виробнича площадка разом з виробничим обладнанням Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля", на території якої проводилось інспекційне відвідування на момент цього відвідування використовувались у господарській діяльності орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Діва-Агролан".

Отже, висновок відповідача про те, що вказані в акті особи були допущені до роботи без оформлення саме Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля" не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи те, що про проведення інспекційного відвідування позивач не повідомлявся в порядку, визначеному чинним законодавством України та той факт, що відповідачем не надано належних доказів того, що особи, зазначені в акті інспекційного відвідування перебували в трудових відносинах саме з позивачем, суд приходить до висновку, що правові підстави для застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля" штрафу у розмірі у розмірі 893520,00 грн вістуні.

Таким чином, дії Головного управління Держпраці у Харківській області щодо проведення інспекційного відвідування є незаконними, а постанова Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу від 01.11.2018 № ХК1887/290/2НД/П/ТД-ФС - протиправною та є такою, що підлягає скасуванню.

Згідно статті 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та оцінці всіх фактів і обставин, що мають значення. В рішенні №37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі "Суомінен проти Фінляндії" Європейський суд вказав, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Як зазначено в рішенні по справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля" є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська виробнича компанія "Деревне Вугілля" (вул. Заводська, буд. 49, смт. Солоницівка, Дергачівський район, Харківська область, 62370, код 41470092) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, код 39779919) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу від 01.11.2018 № ХК1887/290/2НД/П/ТД-ФС.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 22 лютого 2018 року.

Суддя С.О.Чудних