Справа № 540/301/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/301/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Агропроменерго" до Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області про визнання протиправним та скасування постанов державного виконавця,

встановив:

Приватне підприємство «Агропроменерго» (далі позивач, ПП «Агропроменерго», боржник) звернулось до суду з позовом до Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області (далі відповідач, Великоолександрівський РВДВС), в якому просить визнати протиправним та скасувати постанови відповідача від 19.07.2017р. ВП №54253135 про стягнення виконавчого збору та від 19.07.2017р. ВП №54341070 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору.

Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16.03.2017 року у справі №650/1620/16-ц витребовано із незаконного володіння ОСОБА_1, дочірнього підприємства «Агропроменерго», ПП «Агропроменерго» на користь Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області будівлю банно-прального комбінату площею 1434 кв.м. літ. «А», будівлю котельної літ. «Б» загальною вартістю 281 864,00 грн., що розташовані за адресою: Херсонська область, смт. Велика Олександрівка, вул. Свободи (Леніна), 94. 22 травня 2017 року судом видано виконавчий лист №3, за яким державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Позивачем 25.07.2017р. отримано постанови відповідача від 19.07.2017р. ВП №54253135 про стягнення виконавчого збору та від 19.07.2017р. ВП №54341070 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору. Позивач вважає, що державним виконавцем протиправно прийнято ці постанови та вказує, що виконавчий збір стягнуто безпідставно, так як рішення суду було виконано ще до видачі виконавчого листа та до відкриття виконавчого провадження, оскільки право власності стягувача було зареєстровано на це майно 11.05.2017р. Також позивач зазначає, що рішення суду не передбачало від боржника вчинення будь-яких дій, не вчинення яких було б підставою для здійснення виконавчих дій та, як наслідок, стягнення за це виконавчого збору. Крім того, позивач посилається на те, що виконавчий збір стягується виходячи з вартості майна боржника, переданого стягувачу, але на момент відкриття виконавчого провадження таке майно уже було у власності стягувача. На додаток позивач вказує й на те, що відповідач не врахував, що боржник володів лише часткою майна, яке підлягало передачі стягувачу, а тому виконавчий збір мав бути розрахований пропорційно частки кожного з трьох боржників. Підсумовуючи викладене, позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою від 18.02.2019р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд на 15:45 год. 25.02.2019р. Також ухвалою витребовано докази.

Відповідачем 21.02.2019р. подано відзив на позовну заяву та витребовані судом докази.

За змістом відзиву відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, ним виконавчі дії здійснювались, а оскаржені постанови приймались у відповідності до резолютивної частини виконавчого документу та приписів Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання учасники справи не зявились, будучі належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи, подали заяви про розгляд справи без їх участі у порядку письмового провадження.

За правилами ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим розглянути цю справу у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що 22 травня 2017 року видано виконавчий лист №3 на виконання рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16.03.2017 року у справі №650/1620/16-ц, яким витребовано із незаконного володіння ОСОБА_1, дочірнього підприємства «Агропроменерго» (далі - ДП «Агропроменерго»), ПП «Агропроменерго» на користь Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області будівлю банно-прального комбінату площею 1434 кв.м. літ. «А», будівлю котельної літ. «Б» загальною вартістю 281 864,00 грн., що розташовані за адресою: Херсонська область, смт. Велика Олександрівка, вул. Свободи (Леніна), 94.

Постановою державного виконавця Великоолександрівського РВДВС від 07.07.2017р. ВП №54253135 за цим виконавчим документом відкрито виконавче провадження, надано боржнику - ПП «Агропроменерго» строк 10 робочих днів для виконання рішення суду і зобовязано сплатити виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. Крім того, у постанові виконавець зобовязав боржника та представника стягувача бути присутніми при передачі майна 14.07.2017р. об 11:00 год.

Цю постанову надіслано боржнику та отримано ним 11.07.2017р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №186 від 07.07.2017р.

11.07.2017р. Великоолександрівська селищна рада Великоолександрівського району Херсонської області листом №02-22-516 повідомила виконавця про те, що боржники самостійно не передали стягувачу нерухоме майно у відповідності із виконавчим документом.

14.07.2017р. державним виконавцем у смт. Велика Олександрівка Херсонської області у присутності двох понятих та представника стягувача складено акт про передачу стягувачу майна відповідно до виконавчого документа.

17.07.2017р. виконавцем прийнято постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

19.07.2017р. виконавцем прийнято постанову ВП №54253135 про стягнення з боржника ПП «Агропроменерго» виконавчого збору в сумі 28 186,40 грн. Ця постанова з посиланням на ст.ст.3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» мотивоване тим, що боржником рішення суду не виконано до відкриття виконавчого провадження.

Також 19.07.2017р. виконавцем прийнято постанову ВП №54253135 про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №3, виданого Великоолександрівським районним судом Херсонської області від 16.03.2017 року у справі №650/1620/16-ц, у відповідності із п.9 ч.1 ст.39 (у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Постанова мотивована тим, що зазначене у виконавчому документі майно витребовано із незаконного володіння боржника на користь Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області, що підтверджується актом державного виконавця від 14.07.2017р.

19.07.2017р. державним виконавцем Великоолександрівського РВДВС прийнято постанову ВП №54341070 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови ВП №54253135 від 19.07.2017р. про стягнення з ПП «Агропроменерго» виконавчого збору в сумі 28 186,40 грн.

Спірним у даному випадку є наявність підстав для стягнення виконавчого збору з боржника ПП «Агропроменерго» з урахуванням переходу до стягувача права власності на майно, зазначене у виконавчому документі, яке відбулось до відкриття виконавчого провадження. Вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з питань примусового виконання рішення про стягнення виконавчого збору є похідними від основної вимоги та вирішуються судом у комплексі з нею.

Оцінюючи правомірність оскарженої постанови ВП №54253135 від 19.07.2017р. про стягнення з ПП «Агропроменерго» виконавчого збору, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5) та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 30.09.2016р. за №1302/29432 (далі - Інструкція).

Згідно ст.1 Закону №1404-VІІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст.ст.2, 3 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ст.10 цього Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст.18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець, зокрема, має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Статтею 26 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, у тому числі: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Статтею 27 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

У разі наступних пред'явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому ст.40 Закону №1404-VІІІ установлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз зазначених норм у сукупності надає підстави для висновків, що відповідно до діючої на момент виникнення спірних правовідносин редакції Закону №1404-VІІІ стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення. Виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов'язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру. При цьому стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов'язується з початком примусового виконання. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 або закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), якщо виконавчий збір не стягнуто. У Законі № 1404-VIII передбачено випадки, коли виконавчий збір не стягується (частина п'ята статті 27), а також умову, за якої виконавчий збір не підлягає стягненню (якщо відсутні визначені законом підстави для звільнення від його сплати). В останньому випадку йдеться про частину дев'яту статті 27 Закону № 1404-VIII, за якою виконавчий збір не стягується, якщо рішення виконано до того, як відкрито виконавче провадження (відповідно розпочато примусове виконання рішення). Питання про закінчення виконавчого провадження, та відповідно про стягнення виконавчого збору (постанова про стягнення якого є окремим виконавчим документом), державний виконавець вирішує під час виконавчого провадження, якщо з'ясує, що для цього є відповідні підстави. При цьому виконання постанови про стягнення виконавчого збору відбувається в порядку, передбаченому для примусового виконання виконавчих документів.

Такі правові висновки щодо застосування ст.ст. 26, 27, 39, 40 Закону №1404-VІІІ висловив і Верховний Суд у постановах від 22 лютого 2018 року у справі №816/823/17, від 13 лютого 2019 року у справі №295/13991/16-а.

У даному випадку відповідачем здійснювалось виконавче провадження з виконання виконавчого листа №3, виданого 22.05.2017р. на виконання рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16.03.2017 року у справі №650/1620/16-ц.

За цим рішенням суду (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/Review/65422671) позовні вимоги Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах Великоолександрівської селищної ради Херсонської області задоволено.

Витребовано з незаконного володіння ОСОБА_1, Дочірнього підприємства «Агропроменерго», Приватного підприємства «Агропроменерго» на користь Великоолександрівської селищної ради Херсонської області будівлю банно-прального комбінату площею 1434 кв.м. літ. «А», будівлю котельної літ. «Б» загальною вартістю 281 864,00 грн., розташованих за адресою Херсонська область, смт. Велика Олександрівка, вул. Свободи (Леніна), 94.

Скасовано записи про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1, Дочірнього підприємства «Агропроменерго», Приватного підприємства «Агропроменерго» на нерухоме майно - частину будівлі банно-прального комбінату площею 1434 кв.м. літ. «А», будівлю котельної літ. «Б», що знаходяться за адресою Херсонська область, смт. Велика Олександрівка, вул. Свободи (Леніна), 94.

Визнано за Великоолександрівською селищною радою Херсонської області право власності на нерухоме майно загальною вартістю 281 864,00 грн., а саме - будівлю банно-прального комбінату площею 1434 кв.м. літ. «А» та будівлю котельної літ. «Б», що знаходяться за адресою Херсонська область, смт. Велика Олександрівка, вул. Свободи (Леніна), 94.

Як видно з матеріалів справи, рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16 березня 2017 року визначено коло осіб, які незаконно володіють будівлею банно-прального комбінату площею 1434 кв. м, будівлею котельної загальною вартістю 281 864,00 грн, що розташовані за адресою: Херсонська область, смт. Велика Олександрівка, вул. Свободи (Леніна), 94, а саме ОСОБА_1, Дочірнього підприємства «Агропроменерго», Приватного підприємства «Агропроменерго».

Проте у вказаному судовому рішенні не зазначено, що ці особи володіють частинами зазначеного нерухомого майна.

Згідно ч.2 ст.4 Закону № 1404-VIII, у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Таким чином, Великоолександрівським районним судом Херсонської області видано три виконавчі документи щодо витребування майна із незаконного володіння кожної особи, а саме: ОСОБА_1, ДП «Агропроменерго» і ПП «Агропроменерго», які видано стягувачу для захисту його права вільно володіти та користуватися своїм майном.

У виконавчому листі №3 боржником указано саме ПП «Агропроменерго», способом виконання зазначено витребування майна.

Згідно з ст.10 Закону № 1404-VIII, заходами примусового виконання рішень, зокрема, є: вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Отже, до інших заходів примусового характеру можна віднести і ті, які встановлені виконавчим документом, в даному випадку виконавчим листом №3, виданого 22.05.2017р. Великоолександрівського районного суду Херсонської області.

Постановою державного виконавця Великоолександрівського РВДВС від 07.07.2017р. ВП №54253135 за цим виконавчим документом відкрито виконавче провадження, надано боржнику - ПП «Агропроменерго» строк 10 робочих днів для виконання рішення суду і зобовязано сплатити виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. Крім того, у постанові виконавець зобовязав боржника та представника стягувача бути присутніми при передачі майна 14.07.2017р. об 11:00 год.

Цю постанову надіслано боржнику та отримано ним 11.07.2017р.

11.07.2017р. Великоолександрівська селищна рада Великоолександрівського району Херсонської області листом №02-22-516 повідомила виконавця про те, що боржники самостійно не передали стягувачу нерухоме майно у відповідності із виконавчим документом.

За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованою за запитом державного виконавця, станом на 13.07.2017 року були відсутні відомості про реєстрацію права власності на майно, що підлягало витребуванню, за територіальною громадою в особі Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області.

У той же час згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованою за запитом одного з боржників ОСОБА_1 станом на 23 липня 2017 року право власності на майно, що підлягало витребуванню, зареєстровано 11 травня 2017 року за територіальною громадою в особі Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області.

За нормами статті 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 399 ЦК України право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою.

Згідно з статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

На думку суду, сам по собі факт державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за територіальною громадою в особі Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області не виключає перебування його у незаконному володінні, зокрема, ПП «Агропроменерго».

Отже, вказана обставина не виключала можливості вчинення виконавчих дій щодо цього майна у спосіб згідно з виконавчим документом та не давала правомірних, обґрунтованих підстав вважати, що рішення фактично виконано до відкриття виконавчого провадження, зважаючи на звернення 11.07.2017р. стягувача про невиконання боржником цього рішення.

Статтею 19 Закону № 1404-VIII визначені права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження.

Так, сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи (ч.4 ст.19).

Боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій. (ч.ч.5, 6 ст.19).

За статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст.14 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, боржник в силу приписів ст. 129-1 Конституції України та ст. 14 ЦПК України був зобовязаний добровільно виконати рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16.03.2017 року у справі №650/1620/16-ц ще до відкриття виконавчого провадження.

Крім того, виконавши добровільно рішення суду або вважаючи, що ним це рішення виконано, боржник після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження був зобовязаний повідомити про це відповідача, як слідує з приписів ст.19 Закону № 1404-VIII.

Будучі обізнаним з 11.07.2017р. (дати отримання постанови виконавця про відкриття виконавчого провадження) про початок примусового виконання рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16.03.2017 року у справі №650/1620/16-ц та про заплановані на 14.07.2017р. виконавчі дії за його участю, позивач не вчинив жодних дій, які б на законних підставах унеможливили стягнення з нього виконавчого збору.

За ст.60 Закону № 1404-VIII під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі.

Згідно п.п. 22, 23, 24, 25 Інструкції (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовдносин), передача стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, здійснюється в установлений виконавцем строк за участю сторін виконавчого провадження. У разі наявності інформації про місцезнаходження предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження вказує час та місце примусового виконання рішення про передачу стягувачу присуджених предметів, а також попереджає стягувача про повернення йому виконавчого документа на підставі пункту 4 частини першої статті 37 Закону, якщо він не з'явиться на виконання без поважних причин.

Виконавець в присутності понятих вилучає у боржника предмети, зазначені у виконавчому документі, і передає їх стягувачу або його представнику, про що складає акт передачі. Акт складається у трьох примірниках. Один примірник акта залишається у виконавчому провадженні, інші - вручаються стягувачу та боржникові або їх представникам під підпис.

В акті зазначаються реквізити виконавчого документа та номер виконавчого провадження, прізвища, імена та по батькові виконавця, сторін виконавчого провадження та інших осіб, які беруть участь у передачі майна, короткий опис майна. Акт підписується виконавцем та сторонами виконавчого провадження, а також іншими особами, які беруть участь у передачі майна. У разі відмови сторін виконавчого провадження від підпису про це зазначається в акті.

У разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих.

Якщо під час виконання рішення про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виявлено лише частину таких предметів, виконавець здійснює їх передачу в порядку, встановленому пунктом 23 цього розділу, про що робить відмітку у виконавчому документі.

14.07.2017р. державним виконавцем у смт. Велика Олександрівка Херсонської області у присутності двох понятих та представника стягувача, але без присутності представника боржника, який не зявився, складено акт про передачу стягувачу майна відповідно до виконавчого документа.

Вказаний акт складено, а виконавчу дію проведено відповідачем у відповідності до вимог Закону № 1404-VIII та п.п. 22, 23, 24, 25 Інструкції.

Ураховуючи наведене, слід дійти висновку, що фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом відбулось саме 14.07.2017р., тобто після відкриття виконавчого провадження.

Це також означає, що у відповідача були правові та фактичні підстави для стягнення з боржника виконавчого збору.

19.07.2017р. виконавцем прийнято оскаржену постанову ВП №54253135 про стягнення з боржника ПП «Агропроменерго» виконавчого збору в сумі 28 186,40 грн. Ця постанова з посиланням на ст.ст.3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» мотивована тим, що боржником рішення суду не виконано до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доводи позивача про те, що рішення суду було виконане ще до моменту видачі виконавчого листа, й те, що виконавчий документ не передбачав здійснення боржником конкретних дій щодо його виконання, спростовуються установленими судом обставинами та змістом перелічених вище правових норм.

Також суд не може взяти до уваги доводи позивача про протиправність нарахування виконавчого збору виходячи з вартості переданого стягувачу майна, мотивовані тим, що на момент виконання це майно вже не перебувало у власності боржника. При цьому суд виходить з того, що у виконавчому документі було наведене конкретне майно, яке слід було передати стягувачу та визначено його вартість, а тому саме з неї відповідачем цілком правомірно і було розраховано розмір виконавчого збору.

Крім того, інший довід позивача про протиправність визначення розміру виконавчого збору, який підлягав стягненню з боржника, оскільки він володів лише часткою майна і збір відповідно повинен був розрахований пропорційно до цієї частки, спростовується як змістом рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16.03.2017 року у справі №650/1620/16-ц, так і іншими матеріалами даної справи, з яких не вбачається, що це рішення мало виконуватись стосовно будь-яких конкретних часток боржників у майні.

При цьому сам виконавчий лист №3 від 22.05.2017р. не визнаний таким, що не підлягає виконанню, питання щодо його відповідності вимогам законодавства не порушувалось, постанова виконавця про відкриття за цим виконавчим документом виконавчого провадження не оскаржувалась.

За таких обставин суд приходить до висновку, що приймаючи постанову від 19.07.2017р. ВП №54253135 про стягнення з боржника ПП «Агропроменерго» виконавчого збору, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які визначені Конституцією та законами України, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження».

Отже у задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування цієї постанови слід відмовити.

Щодо постанови державного виконавця від 19.07.2017р. ВП №54341070 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору, суд зазначає наступне.

Згідно із ст.40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

За ст.3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, таких виконавчих документів, як постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

Отже, постанова виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом і підлягає примусовому виконанню в загальному порядку, який визначений Законом № 1404-VIII та Інструкцією.

19.07.2017р. виконавцем прийнято постанову ВП №54253135 про стягнення з боржника ПП «Агропроменерго» виконавчого збору в сумі 28 186,40 грн.

19.07.2017р. державним виконавцем прийнято постанову ВП №54253135 про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №3, виданого Великоолександрівським районним судом Херсонської області від 16.03.2017 року у справі №650/1620/16-ц, у відповідності із п.9 ч.1 ст.39 (у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказана постанова є чинною і не являється предметом спору у даній справі.

Того ж дня державним виконавцем прийнято постанову ВП №54341070 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови ВП №54253135 від 19.07.2017р. про стягнення з ПП «Агропроменерго» виконавчого збору в сумі 28 186,40 грн.

Враховуючи те, що постанова виконавця про стягнення виконавчого збору визнана судом законною, виконавче провадження було закінчено з підстав, які не передбачають звільнення від сплати (повернення) виконавчого збору і постанова відповідала вимогам, які предявляються законом до виконавчого документу, то відповідач правомірно відкрив виконавче провадження щодо її примусового виконання.

Таким чином й ця позовна вимога є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, відповідно до ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 242, 243-246, 250, 255, 287 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Агропроменерго» (74100, АДРЕСА_1, код ЄРПОУ 31712574) до Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (74100, Херсонська область, смт. Велика Олександрівка, вул. Свободи, 161, код ЄРПОУ 34704409) про скасування постанов відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 105000000