Справа № 160/7886/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКУРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 січня 2019 р. Справа № 160/7886/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тулянцевої І.В.

розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому позивач просить:

- визнати незаконним рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, яке оформлене наказом №813 від 16.09.2015 року, в частині про нікчемність договорів: №009-03616-200215 «Зростаючий» у євро від 20 лютого 2015 року, №008-03616-200215 «Зростаючий» у доларах США від 20 лютого 2015 року, №009-03726-240215 «Зростаючий» у євро від 24 лютого 2015 року;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича внести дані позивача до переліку (реєстру) як вкладника АТ «ДЕЛЬТА БАНК» та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо даних ОСОБА_1, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рахунках: НОМЕР_4 по договору банківського вкладу «Класичний» (депозиту) №009-03616-200215 «Зростаючий» у євро від 20 лютого 2015 року; НОМЕР_2 по договору банківського вкладу «Класичний» (депозиту) № 008-03616-200215 «Зростаючий» у доларах США від 20 лютого 2015 року; НОМЕР_3 по договору банківською вкладу «Класичний» (депозиту) № 009-03726-240215 «Зростаючий» у євро від 24 лютого 2015 року.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 20 лютого 2015 року між позивачем та ПАТ «Дельта-Банк» укладено договір банківського вкладу №009-03616-200215 «Зростаючий», за яким банк прийняв від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_4 грошові кошти в сумі 1657,23 євро у тимчасове строкове користування, які було перераховано з рахунку іншої фізичної особи. Також між Позивачем (вкладник) та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 008-03616-200215 від 20.02.2015 року «Зростаючий», згідно з умовами якого банк прийняв від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 2044,97 доларів США у тимчасове строкове користування, які було перераховано з рахунку іншої фізичної особи. На підставі договору банківського вкладу (депозиту) № 009-03726-240215 «Зростаючий» у євро третьою особою перераховано на рахунок позивача грошові кошти в сумі 700 євро. З моменту визнання ПАТ «Дельта Банк» неплатоспроможним, запровадження у ньому тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, позивачу стало відомо, що його немає в переліку вкладників, які мають право на відшкодування гарантованої суми, а тому він звернувся до Уповноваженої особи з клопотанням роз'яснити причини не включення її до переліку, проте відповіді не отримав. На думку позивача, наказ№813 від 16.09.2015 року Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, в частині про нікчемність договорів: №009-03616-200215 «Зростаючий» у євро від 20 лютого 2015 року, №008-03616-200215 «Зростаючий» у доларах США від 20 лютого 2015 року, №009-03726-240215 «Зростаючий» у євро від 24 лютого 2015 року, є протиправним, у зв'язку із чим, він підлягає включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою суду від 25.10.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав невідповідності вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 12.11.2018 року позивачу поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 03.12.2018 року на 14:00 год.

Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали.

04 грудня 2018 року від третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли пояснення на позовну заяву, у яких Фонд зазначив, що після запровадження процедур тимчасової адміністрації та ліквідації у Банку Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на виконання приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснено перевірку правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, в ході якої встановлено, що кошти на депозитні рахунки позивача надійшли від третіх осіб, що суперечить пункту 5.11 Правил банківського обслуговування, затверджених рішенням Ради директорів АТ «Дельта Банк» протоколом №14 від 20.03.2013 року. На думку третьої особи, таке відступлення від правил свідчить про надання переваг як позивачу, так і особам, з рахунків яких було здійснено перерахування коштів, оскільки вони матимуть можливість через третіх осіб відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування, на відміну від інших кредиторів Банку, вимоги яких задовольнятимуться в порядку загальної черги. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

20 грудня 2018 року від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач пояснює, що в ході перевірки договорів (правочинів) за вкладними операціями було встановлено, що договори банківських вкладів, укладені між Банком та фізичними особами після 16.01.2015 року включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами Банку, надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже, договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У зв'язку з чим, був винесений наказ від 16 вересня 2015 № 813 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями». З огляду на викладене, відповідач зазначає про правомірність дій щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на виплату гарантованої суми відшкодування коштів за договором банківського вкладу, оскільки договір банківського вкладу визнано нікчемним.

Не погодившись з позицією відповідача, позивач 26.12.2018 року подав відповідь на відзив, в якій вказав, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не було доведено наявність обставин стосовно визнання договорів банківського вкладу нікчемними, а також правових підстав щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач у судове засідання 14.01.2019 року не з'явився, представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити із викладених у ньому підстав.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалах справи.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України).

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на положення частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд зазначає, що оскільки останній день строку ухвалення рішення - 14.01.2019 року, рішення ухвалено у межах вказаного строку.

Розглянувши подані документи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

20 лютого 2015 року між Позивачем (вкладник) та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» (банк) укладено договір банківського вкладу № 009-03616-200215 «Зростаючий» у євро, за яким банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок № 3822 грошові кошти в сумі 1657,23 євро у тимчасове строкове користування на строк до 06 березня 2015 року та зобов'язується сплачувати проценти за його користування з розрахунку 4,5 % річних.

Також, 20 лютого 2015 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено Додаткову угоду № 1, якою змінено та викладено в іншій редакції п. 1.8 Договору № 009-03616-200215 від 20.02.2015 року шляхом зазначення про можливість зарахування вкладу при перерахуванні з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи.

20 лютого 2015 року з рахунку фізичної особи ОСОБА_4, відкритому в ПАТ «Дельта Банк» на рахунок Позивача в ПАТ «Дельта Банк» № 3822 було перераховано суму у розмірі 1657,23 євро.

20 лютого 2015 року між позивачем (вкладник) та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 008-03616-200215 «Зростаючий» у доларах США, за яким банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 2044,97 доларів США у тимчасове строкове користування на строк до 06 березня 2015 року та зобов'язується сплачувати проценти за його користування з розрахунку 5,5 % річних.

20 лютого 2015 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено Додаткову угоду №1 до договору банківського вкладу (депозиту) № 008-03616-200215 від 20.02.2015 року «Зростаючий» у доларах США, якою змінено та викладено в іншій редакції п. 1.8 Договору, шляхом зазначення про можливість зарахування вкладу при перерахуванні з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи.

20 лютого 2015 року з рахунку фізичної особи ОСОБА_4, відкритому в ПАТ «Дельта Банк» на рахунок Позивача в ПАТ «Дельта Банк» НОМЕР_2 було перераховано 2044,97 доларів США.

24 лютого 2015 року між Позивачем (вкладник) та АТ «ДЕЛЬТА БАНК» (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 009-03726-240215 «Зростаючий» у євро, за яким банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 700 євро у тимчасове строк користування на строк до 10 березня 2015 року та зобов'язується сплачувати процент за його користування з розрахунку 4,5 % річних.

24 лютого 2015 року між Позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено Додаткову угоду № 1 до договору банківського вкладу (депозиту) № 009-03726-240215 від 24.02.2015 року «Зростаючий» у євро, якою змінено та викладено в іншій редакції п. 1.8 Договору, шляхом зазначення про можливість зарахування вкладу при перерахуванні з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи.

24 лютого 2015 року з рахунку фізичної особи ОСОБА_4, відкритому в ПАТ «Дельта Банк» на рахунок Позивача в ПАТ «Дельта Банк» НОМЕР_3 було перераховано 700 євро.

Факт внесення коштів на рахунки позивача підтверджується платіжними дорученнями від 20.02.2015 року №46209108 та №46208421 та № 46385507 від 24.02.2015 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким, з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 11 червня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 03 березня 2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися через установи чотирьох банків.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням, розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову В.В. на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

07 жовтня 2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет розмістив оголошення для вкладників: «У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 02 жовтня 2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації AT «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», Фонд з 08 жовтня 2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку».

Як зазначає позивач у позові, протягом березня-червня 2015 року він звертався до АТ «Дельта Банк» щодо повернення свого вкладу, у відповідь на які ним було отримано лист вих. № 05-38524 від 13.07.2015 року про те, що операції з виплат тимчасово обмежені.

У жовтні 2015 року позивачу стало відомо, що його немає в переліку вкладників, які мають право на відшкодування гарантованої суми, а тому він звернувся до Уповноваженої особи з клопотанням роз'яснити причини не включення його ДО переліку.

На звернення позивача щодо повернення свого вкладу, відповіддю №05-3399974 від 02.08.2018 року було повідомлено, що договори № 008-03616-200215 банківського вкладу (депозиту) від 20.02.2015 року, № 009-03616-200215 банківського вкладу (депозиту) від 20.02.2015 року, № 009-03726-240215 банківського вкладу (депозиту) від 24.02.2015 року, що були укладені між ОСОБА_1 та Банком, є нікчемним/нікчемними відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Судом також встановлено, що Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону, перевірці підлягали договори (правочини) за вкладними операціями, укладені після 15.01.2015 року.

Перевірка здійснювалася на виконання наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» №408 від 29.05.2015 року та на виконання рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 174/15 від 27.07.2015 року.

За результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та фізичними особами - клієнтами Банку після 16.01.2015 року включно - в період дії обмежень.

Результати засідання Комісії оформлені протоколом від 15.09.2015 (а.с. 120-121), який затверджений Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк».

Згідно витягу з Протоколу «Комісія дійшла висновку, що умови договорів банківських вкладів (перелік яких наведений в додатку № 1 до Протоколу), укладені між Банком та фізичними особами після 16.01.2015 року включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами Банку, надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже - такі договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Перелік таких правочинів наведений в додатку № 1 до цього Протоколу.

У вказаному переліку мститься також і договори банківського вкладу №009-03616-200215 «Зростаючий» у євро від 20 лютого 2015 року, № 008-03616-200215 «Зростаючий» у доларах США від 20 лютого 2015 року, № 009-03726-240215 «Зростаючий» у євро від 24 лютого 2015 року, укладені між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем.

16 вересня 2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» прийнято наказ № 813 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» (а.с. 122).

Даним наказом передбачено застосувати наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемним з підстав, визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», укладеного між позивачем та відповідачем.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» № 836 від 22.09.2015 року (а.с. 128) внесено зміни до наказу №813 від 16.09.2015 року, в якому зазначено, що з метою недопущення подвійних виплат вкладникам гарантованої суми відшкодування коштів Фондом, наказано, зокрема, анулювати проводки по поверненню коштів з депозитних рахунків, відкритих відповідно до Договорів, або з поточних рахунків, на які відповідно до умов договорів були перераховані кошти після закінчення строку дії Договорів або дострокового розірвання, на рахунки фізичних осіб, які здійснили перерахування коштів на вкладні рахунки, відкриті відповідно до умов Договорів (перелік яких наведено в додатку №5 до вказаного наказу); структурним підрозділам доручено надіслати вкладникам повідомлення про нікчемність правочинів.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон №4452-VI).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування статті 38 указаного Закону № 4452-VI, викладені у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15 та постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року по справі № 826/25015/15.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452 - VI (далі - Закон № 4452 - VI).

Закон № 4452-VI визначає порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів Фонду не здійснюється.

Частиною 2 ст. 37 Закону № 4452-VI передбачено, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: 1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; 4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; 6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; 7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення Фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; 8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; 9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю; 10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; 11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

В силу приписів частини 2 статті 38 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Підстави для визнання правочину (у тому числі договору) нікчемним визначені, зокрема, у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI (в редакції до 12 серпня 2015 року, до набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16 липня 2015 року № 629-VIII), яка визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16 липня 2015 року № 629-VIII частину третю статті 38 Закону України № 4452-VI доповнено пунктом 9, який передбачає, таку підставу для нікчемності як «здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства».

Тобто, згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI, Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, а саме, мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторони правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

При цьому, згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.12.2018 року по справі № 826/25015/15, при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК та частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписала уповноважена особа Фонду як особа, що здійснює повноваження органу управління банку. За таких обставин, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі пункт 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції до 15 грудня 2017 року (пункт 1 частини першої статті 238 цього Кодексу у редакції після 15 грудня 2017 року (далі - КАС).

Вказана правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що оскільки встановлена правова природа оскаржуваного наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта банк» від 16.09.2015 року № 813 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 238 цього Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича внести дані позивача до переліку (реєстру) як вкладника АТ «ДЕЛЬТА БАНК» та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо даних ОСОБА_1, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рахунках: НОМЕР_4 по договору банківського вкладу «Класичний» (депозиту) №009-03616-200215 «Зростаючий» у євро від 20 лютого 2015 року; НОМЕР_2 по договору банківського вкладу «Класичний» (депозиту) № 008-03616-200215 «Зростаючий» у доларах США від 20 лютого 2015 року; НОМЕР_3 по договору банківською вкладу «Класичний» (депозиту) № 009-03726-240215 «Зростаючий» у євро від 24 лютого 2015 року, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при поданні позову до суду 22.10.2018 року повідомив, що ним не подано до цього суду іншого позову з тим самим предметом позову та з тих самих підстав.

Між тим, згідно даних Комп'ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» та Єдиного реєстру судових рішень, в липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач-2), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення позивача до переліку вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича включити позивача до переліку вкладників АТ «Дельта Банк» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування за вкладом в АТ «Дельта Банк» згідно з договором №009-03616-200215 від 20.02.2015р. банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро у розмірі 50028,46грн., договором №008-03616-200215 від 20.02.2015р. банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США у розмірі 54923,80грн. та договором №009-03726-240215 від 24.02.2015р. банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро у розмірі 21131,60грн.;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в АТ «Дельта Банк» згідно з договором №009-03616-200215 від 20.02.2015р. банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро у розмірі 50028,46грн., договором №008-03616-200215 від 20.02.2015р. банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США у розмірі 54923,80грн. та договором №009-03726-240215 від 24.02.2015р. банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро у розмірі 21131,60грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою суду від 21.07.2016 року у справі № 804/3671/16 за вказаним позовом було відкрито провадження (копія залучена до матеріалів справи).

Ухвалою суду від 11.08.2016 року провадження у справі було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017 року) у зв'язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства (копія залучена до матеріалів справи).

В апеляційному та касаційному порядку ухвала суду не оскаржена.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС Украни, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Оскільки, в ході розгляду справи № 160/7886/18 було встановлено, що є така, що набрала законної сили ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2016 року по справі № 804/3671/16 про спір між тими самими сторонами і про той самий предмет позову, суд вважає, що провадження у справі № 160/7886/18 в частині позовних вимог щодо зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича внести дані позивача до переліку (реєстру) як вкладника АТ «ДЕЛЬТА БАНК» та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо даних ОСОБА_1, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рахунках: НОМЕР_4 по договору банківського вкладу «Класичний» (депозиту) №009-03616-200215 «Зростаючий» у євро від 20 лютого 2015 року; НОМЕР_2 по договору банківського вкладу «Класичний» (депозиту) № 008-03616-200215 «Зростаючий» у доларах США від 20 лютого 2015 року; НОМЕР_3 по договору банківською вкладу «Класичний» (депозиту) № 009-03726-240215 «Зростаючий» у євро від 24 лютого 2015 року, підлягає закриттю.

Керуючись статтями 238, 243, 246, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі № 160/7886/18 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б, ), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м.Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ) про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Попередити позивача, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева