Справа № 2040/5563/18
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

25 лютого 2019 р. справа № 2040/5563/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_2 в порядку ст. 383 КАСУ про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі №2040/5563/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови виплатити ОСОБА_2 суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_2 суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 без відстрочення та прив'язки до періодів, які встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 з компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 року по справі №2040/5563/18 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови виплатити ОСОБА_2 суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_2 суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 без відстрочення та прив'язки до періодів, які встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 з компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати".

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2018 року апеляційну скаргу відповідача на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 року повернуто скаржнику.

З наявних матеріалів справи вбачається, що представником позивача 29.11.2018 року було отримано виконавчі листи по вказаній справі.

19.02.2019 року в провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Біленського О.О. надійшла заява представника ОСОБА_2 в порядку ст. 383 КАСУ про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року вказану заяву прийнято до розгляду.

У вказаній заяві представник позивача просить суд визнати протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 року по справі № 2040/5563/18 в частині невиплати суми перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та зобов'язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вжити заходів для виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 року по справі № 2040/5563/18 та в місячний строк з дня отримання даної окремої ухвали повідомити Харківський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів.

Відповідно до положень ч.5 ст.383, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Суд вважає за можливе розглянути вказану заяву в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи.

Згідно з положеннями ч. 1, ч. 6 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм, суд вказує, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб'єкта владних повноважень приписів ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб'єктом владних повноважень дій зобов'язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Судом встановлено, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Єрьоменко С.В. було відкрито виконавче провадження ВП №57829131 на підставі виконавчого листа №2040/5563/18 виданого 29.11.2018 року.

В заяві позивач вказав, що протиправність дій головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області полягає у тому, що на час звернення з вказаною заявою, позивачу не виплачено суму перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року на виконання рішення суду.

При цьому, позивач не зазначив, в чому саме полягають дії відповідача, вчинені на виконання судового рішення, які позивач просить визнати протиправними.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до суду надано заперечення, зі змісту яких вбачається, що на виконання рішення суду від 30.07.2018 року по справі №2040/5563/18 позивачу нараховано та буде виплачено у лютому 2019 року сума компенсації, у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 у розмірі 9555,82 грн., що підтверджується розрахунком на доплату компенсації.

За період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року позивачу нараховану різницю в пенсії, яка склала 24439,44 грн. та буде виплачена при надходженні коштів від Пенсійного фонду України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постановою Кабінету Міністрів України N649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов'язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за № 1189/3264, затверджено Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що визначає процедуру функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. В реєстрі обліковуються рішення, що набрали законної сили та видані після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Судом встановлено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 року по справі №2040/5563/18 обліковується в реєстрі рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою за №287.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 та підпункту 2 пункту 2.2 розділу II Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України "Про затвердження положень про територіальні органи Пенсійного фонду України та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов правління Пенсійного фонду України" від 22.12.2014 №28-2, основним завданням управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі висування пенсій та виплати пенсій, щомісячного довічного утримання судцям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між зонами (містами). Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються перш за все ст. 23 цього Кодексу, а саме: будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно з п. 20 та 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Також суд зазначає, що Верховний Суд України неодноразово приходив до висновку (справи № 21-66а14, № 21-199а15, №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а), що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача в межах справи №2040/5563/18.

Окремо суд зазначає, що обставини, на які посилається позивач, по суті є встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, що виходить за рамки розгляду даної заяви в порядку ст.383 КАС України. Фактично позивач просить зобов'язати відповідача виконувати рішення суду, яке вже набрало законної сили і в силу приписів ст. 14 та ст. 370 КАС України повинно виконуватися без ухвалення будь-яких додаткових судових рішень.

При цьому, суд звертає увагу, що в разі незгоди з рішенням суб'єкта владних повноважень та процедурою його прийняття позивач має право звернутися до суду із позовною заявою про оскарження дій чи бездіяльності відповідача в загальному порядку, а не в межах ст. 383 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.278 КАС України суд, установивши порушення законодавства про вибори чи референдум, визначає у рішенні спосіб захисту порушених прав та інтересів, а також порядок усунення усіх наслідків цих порушень відповідно до закону або приймає інше визначене законом рішення. У разі виявлення порушень, що можуть бути підставою для притягнення до відповідальності не за правилами цього Кодексу, суд постановляє окрему ухвалу з повідомленням про наявність таких порушень і надсилає її до органів чи осіб, уповноважених вжити у зв'язку з цим заходів, встановлених законом.

Враховуючи вчинені відповідачем дії, спрямовані на фактичне виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 року по справі №2040/5563/18, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали суду в межах цієї справи.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що виконавчий лист, виданий в межах справи №2040/5563/18 на даний час перебуває в провадженні державного виконавця, виконавче провадження не закінчено.

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" визначена відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що на час розгляду заяви позивача в порядку ст.383 КАС України, державним виконавцем не вичерпано надані йому повноваження щодо примусового виконання рішення суду зобов'язального характеру.

Таким чином, звернення позивача з метою визнання судом протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, є передчасним.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви представника ОСОБА_2 в порядку ст. 383 КАСУ про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі №2040/5563/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії та відсутність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 248, 256, 294, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_2 в порядку ст. 383 КАСУ про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі №2040/5563/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Біленський О.О.