Справа № 753/22945/18
Суддя: Заставенко М. О.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/98/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Долі М.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Прокопенка Олександра Миколайовича, третя особа: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року до Дарницького районного суду м. Києва, як адміністративного суду, надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Прокопенка Олександра Миколайовича про визнання протиправний дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивовані тим що, 11.11.2018 року позивач, керуючи своїм автомобілем "Шевроле Авео", державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. Бориспільській в м. Києві зі швидкістю 40 км/год. Попереду стояв автомобіль з патрульними, які здійснювали перевірку іншого автомобіля. Проїжджаючи повз ним, автомобіль позивача було зупинено. На питання про причини зупинки автомобіля патрульним було повідомлено про наявність кількох правопорушень, однак без зазначення яких саме. Після зупинки інспектор патрульної поліції почав зовні оглядати автомобіль, та після огляду вказав про те, що задні габаритні вогні автомобіля начебто є затонованими, що є порушенням п. 31.4.3 ПДР. На заперечення з даного приводу інспектор не звернув жодної уваги та склав з даного приводу постанову про вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач не погоджується з даною постановою та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки він жодного правопорушення не вчиняв.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2018 р. відкрито провадження у справі та до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, був залучений Департамент патрульної поліції.

Позивач у судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, адміністративний позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач та третя особа належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи до суду не з'явився, відзиву на позов не надали, тому справа вирішена на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ст. 286 КАС України.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України не прибуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою серії ЕАВ №724432 від 11.11.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (а. с. 4).

З вищевказаної постанови вбачається, що 11.11.2018 р. о 11-17 год. на вул. Заслонова в м.Києві ОСОБА_2 керував транспортним засобом, у якого на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування, що зменшує їх прозорість, а саме затоновані задні габаритні вогні.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Згідно з ч. 3 ст. 9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З аналізу наведених нормативно правових актів, та обставин на які послався позивач суд приходить до висновку що відповідачем не доведено обставин законності ухвалення рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 31.4.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, за відсутності фактично буд-яких доказів на підтвердження обставин вини позивача у скоєні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, суд кваліфікує не подання відзиву відповідачем, як визнання позову.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

Таким чином, з урахуванням встановленого КАС України обов'язку доведення, встановлених обставин по справі суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 241-246, 250, 268-272, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Прокопенка Олександра Миколайовича, третя особа: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Прокопенка Олександра Миколайовича серії ЕАВ № 724432 від 11.11.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП - скасувати.

Провадження у адміністративній справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_2 - закрити.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : Заставенко М.О.