Справа № 540/2325/18
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2325/18
14 год. 52 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2, Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправними та скасування постанови від 17.09.2018 р. ВП № 57220289 ,

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) звернулась до адміністративного суду з позовом про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 від 30 жовтня 2018 року про стягнення виконавчого збору в сумі 7446 грн. по виконавчому провадженню № 57220289. Дане виконавче провадження було відкрито по виконавчому листу Херсонського міського суду від 13 листопада 2017 року № 766/9055/16-ц про визначення ОСОБА_3 способу участі у вихованні доньки позивачки ОСОБА_4. Позовні вимоги обгрунтованітим, що державний виконавець Чусовітіна І.М. не надсилала їй копії постанови про відкриття виконавчого провадження, про початок виконавчих дій не попереджала, у зв'язку із чим позивач не змогла оскаржити її постанову і прийняти можливих заходів для добровільного виконання рішення суду. 27.10.18 виконавчий лист був прийнятий відповідачем з порушенням правил підвідомчості: в ньому було вказано адресу боржника (м. Херсон, вул. Польова, 4), яка територіально підвідомча відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ Головного управління юстиції в Херсонській області. Тому виконавчий документ органом державної виконавчої служби повинен був бути повернутий стягувачу без прийняття до виконання, як такий що пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. Також позивач вказує на те, що ст.64-1 Закону України "Про виконавче провадження" виконання рішення суду про встановлення побачення з дитиною не передбачає примусового виконання, а виконання рішення покладається на боржника, державний виконавець лише здійснює перевірку виконання і у випадку не виконання рішення може скласти про це акт. Позивач добровільно виконала судове рішення, що підтверджується актом державного виконавця.

Ухвалою від 16.11.2018 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено на 26.11.2018. Також, залучено до розгляду справи в якості другого відповідача - Корабельний районний відділ державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

26.11.2018 в судове засідання прибув позивач, підтримав позовні вимоги. Представник відповідача-2 прибув в судове засідання, надав відзив на позов та додаткові докази, пояснив, що вперше виконавчий документ (виконавчий лист Херсонського міського суду Херсонської області) надійшов до відділу ДВС 06.02.2018, але вже 07.02.2018 у відповідності до п. 7 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу ОСОБА_3 без прийняття до виконання у звязку із тим, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

14.09.2018 повторно до відділу ДВС надійшла заява стягувача ОСОБА_3 про прийняття на примусове виконання виконавчого листа № 766/9055/16-ц від 13.11.2017 виданого Херсонським міським судом про визначення способу участі у вихованні малолітньої дитини онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення часу для систематичних побачень з дитиною. У зв'язку із тим, що 28.08.2018 вступили в законну силу зміни до Закону України Про виконавче провадження у частині виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, 17.09.2018 державним виконавцем винесено постанова про відкриття виконавчого провадження, на підставі ст. 64-1 Закону України Про виконавче провадження, що регулює порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною. 30.10.2018 у зв'язку з виконанням рішення суду винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та постанову про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 7446 грн. за виконавчим провадження № 57220289. Посилаючись на ст. ст. 64-1, ч. І ст. 42, ст. 27 Закону України Про виконавче провадження відповідач вважає, що позивачка (боржник) за виконавчим документом про визначення способу участі у вихованні дитини не звільняється від сплати виконавчого збору. Таким чином, постанова є правомірною і просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

04.12.2018 зупинено провадження у справі до набрання законної сили ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 03.12.2018 по справі № 766/19926/18. Одночасно судом вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинення на період набрання законної сили ухвалою від 03.12.2018 по справі № 766/19926/18 виконання постанови старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 від 30.10.2018 ВП № 57220289 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 7446 грн.

Ухвалою від 15.02.2019 поновлено провадження у адміністративній справі, призначено розгляд справи на 21.02.2019.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені позовні вимоги

Представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог .

Судом встановлені наступні обставини по справі.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2017 року по справі № 766/9005/16-ц задоволено частково позов ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та визначено спосіб їх участі у вихованні малолітньої дитини - онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення наступного часу для систематичних побачень з дитиною: кожної другої та четвертої суботи календарного місяця з 10:00 до 18:00; щорічно 25 лютого та 10 червня за домовленістю з матір'ю дитини.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 11 січня 2018 р. рішення Херсонського міського суду змінено, доповнено його резолютивну частину таким змістом: Після речення кожної другої та четвертої суботи календарного місяця з 10:00 до 18:00;, реченням Перші три календарні місяці побачення у присутності матері.

ОСОБА_3 був виданий виконавчий лист від 13.11.2017 № 766/9055/16-ц.

17.09.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57220289 на підставі заяви ОСОБА_3

Постанова про відкриття виконавчого провадження була оскаржена ОСОБА_1 до Херсонського міського суду, але в задоволені скарги судом відмовлено.

27 жовтня 2018 року державним виконавцем складено акт, відповідно до якого відбулось побачення ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з онукою - ОСОБА_4, за участю матері.

30.10.2018 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 57220289 та постанову про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 7446 грн., з якою позивач не погодилась та оскаржує в межах даної справи.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, заяви по суті, матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України Про виконавче провадження (далі - Закон). Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону).

Проте згідно ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом, згідно із ч. 2 ст. 74 Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства. Суд керується висновками ОСОБА_6 Верховного суду у постанові від 06.06.2018 по справі № 921/16/14-г/15.

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною). За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням (ч. 6 ст. 26 Закону).

Відповідно ч. 1 ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно із ч.3 ст.27 Закону за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) ( ч.4. ст. 27 Закону).

Відповідно до ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно .....

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном ...... ;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Суд вважає, що іншими заходами примусового характеру, що передбачені цим Законом, у разі виконання рішення немайнового характеру можуть бути заходи, які передбачені статтями 64-67 Закону.

За змістом наведених норм Закону обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є: фактичне виконання судового рішення; вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Суд вважає, що у цій справі відсутні докази як виконання судового рішення, так і вжиття заходів його примусового виконання.

Законом України від 03.07.2018 р. N 2475-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" внесено зміни в Закон України "Про виконавче провадження" та доповнено ст. 64-1, якою передбачено наступне:

1. Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

2. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

3. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

4. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

5. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

6. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

7. Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Відповідно до ст. 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, відповідно до статей 63, 64-1 Закону виконання рішення суду про встановлення побачення з дитиною не передбачає примусового виконання. Виконання рішення покладається на боржника, а державний виконавець лише здійснює перевірку виконання і у випадку не виконання рішення може скласти про це акт. Під час виконання рішень немайнового характеру державний виконавець фактично надає боржнику строк на добровільне виконання рішення, а у випадку повторного невиконання боржником рішення протягом наданого строку законодавець диференціює подальші дії державного виконавця залежно від участі боржника в процесі виконання рішення.

Якщо рішення можливо виконати без участі боржника державний виконавець вживає заходів примусового виконання рішення, а якщо рішення неможливо виконати без участі боржника, державний виконавець лише здійснює перевірку виконання боржником цього рішення, а після надсилання органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, тобто не вживає жодних заходів примусового виконання рішення.

Таким чином, положення Закону, що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору. А відповідно до ч.1 ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України саме за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Оскільки, виконання рішення Херсонського міського суду про визначення для ОСОБА_5 та ОСОБА_3 способу участі у вихованні малолітньої онуки можливе лише за участі боржника, а саме позивачки по цій справі ОСОБА_1, то державний виконавець не вживає жодних заходів примусового виконання рішення, а лише здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням (ч. 2 ст. 64-1), що фактично і мало місце.

Крім того, судом встановлено, що наявність одного акту про побачення на який посилається представник відповідача не є доказом повного виконання судового рішення, оскільки воно підлягає виконанню на протязі тривалого часу у спосіб та час вказаний в рішенні. Державний виконавець не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених ст. 10 Закону, а лише зафіксував актом факт побачення стягувача з онукою за участю боржника.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2017 року може бути виконане лише боржником ОСОБА_1 Державний виконавець взагалі не в змозі без участі боржника, в примусовому порядку виконати дане рішення, а лише може вчинити послідовні дії передбачені ч. 3-5 ст. 64-1 Закону "Про виконавче провадження".

Враховуючи наведені обставини в сукупності, суд відхиляє всі обґрунтування відповідача і вважає, що стягнення виконавчого збору з позивача згідно постанови державного виконавця від 30.10.2018р. ВП №57220289 є безпідставним та необґрунтованим, що свідчить про протиправність спірної постанови в частині стягнення з боржника виконавчого збору,

Інші доводи позивача щодо порушення підвідомчості виконання виконавчого листа , порушення строків прийняття постанови про стягнення виконавчого збору, суд не розглядає, оскільки ці питання не є предметом спору до того ж постанову про відкриття виконавчого провадження позивач вже оскаржував.

Крім того, у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №3 від 13.12.2010 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої і служби» зазначено, що, судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що і накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Позов задовольняється.

Вжиті судом заходи забезпечення позову (зупинення на період набрання ухвалою від 03.12.2018 по справі № 766/19926/18 законної сили виконання постанови старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 від 30.10.2018 ВП № 57220289 ) на день розгляду справи втратили свою дію.

Позивачу відшкодовуються судові витрати за рахунок відповідача-2.

Керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 30 жовтня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 73490, м. Херсон, с. Комишани, вул. Польова, 4) виконавчого збору у сумі 7446,00 грн. по виконавчому провадженню ВП № 57220289.

Стягнути з Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (, місцезнаходження: 73027, м. Херсон, вул. Стрітенська, 7) на користь ОСОБА_1 (73490, м. Херсон, с. Комишани, вул. Польова, 4, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26 лютого 2019 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 105000000