Справа № 826/12589/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 лютого 2019 року № 826/12589/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберда В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача релігійна організація «Місіонерський евангелізаційно-благодійний центр об'єднання християнських церков України «Слово Життя» про зобов'язання вчинити дії,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

представник позивача, ОСОБА_2

третя особа: Гуйда Д.М.

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач) про скасування реєстраційної дії від 30.07.2015 № 5038271 вчинену органом державної реєстрації Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією щодо зазначення керівника Антонюка Валерія Степановича.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що реєстраційна дія від 30.07.2015 за № 5038271 про нового керівника релігійної організації «Місіонерський евангелізаційно-благодійний центр об'єднання християнських церков України «Слово Життя» вчинена державним реєстратором за відсутності необхідних документів, подання яких передбачено статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», та відсутності повноважень в особи, яка їх подала.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.10.2017 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/12589/17 та призначено справу до судового розгляду на 07.12.2017.

Також п.7 ухвали про відкриття провадження у справі судом витребувано у відповідача належним чином завірену копію реєстраційної справи релігійної організації «Місіонерський евангелізаційно-благодійний центр об'єднання християнських церков України «Слово Життя».

27.11.2017 через відділ документального забезпечення суду надійшла заява представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи.

07.12.2017 через відділ документального забезпечення суду надійшло клопотання представника релігійної організації «Місіонерський евангелізаційно-благодійний центр об'єднання християнських церков України «Слово Життя» про залучення до участі у справі релігійну організацію «Місіонерський евангелізаційно-благодійний центр об'єднання християнських церков України «Слово Життя» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В судовому засіданні, призначеному на 07.12.2017, позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 з'явилися, представник відповідача не прибув, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Під час судового засідання призначеного на 07.12.2017, суд протокольною ухвалою задовольнив письмове клопотання представника релігійної організації «Місіонерський евангелізаційно-благодійний центр об'єднання християнських церков України «Слово Життя» та залучив до участі у справі релігійну організацію «Місіонерський евангелізаційно-благодійний центр об'єднання християнських церков України «Слово Життя» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (далі - третя особа).

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні 12.12.2017 за сторін, відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

14.12.2017 через відділ документального забезпечення суду надійшло клопотання представника релігійної організації «Місіонерський евангелізаційно-благодійний центр об'єднання християнських церков України «Слово Життя» про видачу ухвали про залучення третьої, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

14.12.2017 через відділ документального забезпечення суду надійшла заява від представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи.

14.12.2017 через відділ документального забезпечення суду надійшло клопотання від представника релігійної організації «Місіонерський евангелізаційно-благодійний центр об'єднання християнських церков України «Слово Життя» про ознайомлення з матеріалами справи.

22.12.2017 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що у відповідача були відсутні законні підстави для вчинення реєстраційної дії, а саме внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо керівника третьої особи.

27.12.2017 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло заперечення на адміністративний позов, в якому зазначає, що державний реєстратор правомірно вніс до Єдиного державного реєстру відповідний запис про зміну керівника третьої особи та реєстраційна дія була проведена 21.05.2015 за № 4038271 та просив у задоволені позову відмовити. Окрім того, зазначив, що підставою для внесення зазначених змін стало надане представником релігійної організації «Місіонерський евангелізаційно-благодійний центр об'єднання християнських церков України «Слово Життя» документів: заповнена реєстраційна картка, довіреність від 19.04.2015, наказ №01/15 від 18.04.2015, протокол від 17.04.2015 № 01/15 конференції.

27.12.2017 через відділ документального забезпечення суду надійшло клопотання від представника третьої особи про ознайомлення з матеріалами справи.

27.12.2017 через відділ документального забезпечення суду від третьої особи надійшли письмові пояснення щодо заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позовна вимога позивача щодо скасування реєстраційної дії від 30.07.2015 № 5038271, вчинену органом державної реєстрації Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією щодо зазначення керівника Антонюка Валерія Степановича, не може бути скасована судом, оскільки за вказаною реєстраційною дією не відбулося зміни керівника третьої особи, оскільки реєстраційна дія від 30.07.2015 № 5038271 стосувалась державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (інші зміни), а саме внесення змін до статуту у вигляді окремого додатку №2.

02.02.2018 через відділ документального забезпечення суду від Антонюка В.С. надійшли письмові пояснення щодо заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позовна вимога позивача щодо скасування реєстраційної дії від 30.07.2015 № 5038271, що вчинена органом державної реєстрації Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією щодо зазначення керівника Антонюка Валерія Степановича, не може бути скасована судом, оскільки за вказаною реєстраційною дією не відбулося зміни керівника третьої особи, оскільки реєстраційна дія від 30.07.2015 № 5038271 стосувалась державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (інші зміни), а саме внесення змін до статуту у вигляді окремого додатку №2, тому державний реєстратор правомірно вніс відповідні зміни до Єдиного державного реєстру.

Щодо викладених письмових пояснень позивача, письмових пояснень третьої особи, заперечень відповідача суд наголошує, що позивачем, відповідачем та третьою особою в порушення частини 2, 4 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, письмові пояснення та відзив належним чином не оформлені, а саме: не зазначено місце знаходження, ідентифікаційний код, номери засобів зв'язку, офіційні електронні адреси або адреси електронної пошти юридичних осіб та не надано суду документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву, письмових пояснень і додані до нього доказів іншим учасникам справи із дотримання вимог статті 162 Кодекс адміністративного судочинства України.

Суд наголошує, що недостатній рівень обізнаності представника позивача та представника суб'єкта владних повноважень із чинними нормами процесуального законодавства не є підставою для неналежного виконання стороною у справі своїх процесуальних обов'язків.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що 15.12.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі вона знаходить на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно справа розглянута з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов наступних висновків.

Обставини встановлені судом.

З 1996 року ОСОБА_1 є президентом релігійної організації «Місіонерський евангелізаційно-благодійний центр об'єднання християнських церков України «Слово Життя», що передбачено Статутом зареєстрованим Державним комітетом України у справах релігії Постановою № 3/3 від 30.04.1996 та підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія АВ № 157113, виданої Державною реєстраційною службою від 07.05.2013.

Згідно Статуту третьої особи президент має право від імені третьої особи без доручення представляти юридичну особу у відносинах з державними, релігійними, громадськими та іншими організаціями та установами.

26.09.2017 позивач через свого представника дізнався про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо керівника третьої особи, а саме: замість керівника зазначеної юридичної особи ОСОБА_1, значиться керівником Антонюк Валерій Степанович.

Згідно пункту 3.10. Статуту третьої особи вищим керівним органом центру є Конференція. Норми представництва і порядок делегування на Конференцію визначаються Правлінням Центру. Конференція скликається не рідше один раз на п'ять років або частіше на вимогу 2/3 членів центру.

Позивач зазначає, що без відома Правління та його як президента третьої особи були внесені зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо керівника третьої особи.

Як позивач зазначає, що 30.07.2017 відповідачем проведені реєстраційні дії щодо третьої особи, а саме: державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах - зміна керівника (реєстраційна дія №5038271).

Внаслідок даних реєстраційних дій було виключено інформацію про позивача як керівника даної релігійної організації «Місіонерський евангелізаційно-благодійний центр об'єднання християнських церков України «Слово Життя».

Не погоджуючись із реєстраційним записом, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Основним законом, що регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців є Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (далі - Закон №755-IV в редакції, чинній на момент проведення оскаржуваних реєстраційних дій).

Стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції, чинній на момент проведення оскаржуваних реєстраційних дій) визначає порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, який, зокрема, включає: перевірку комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці; перевірку документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації; внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Єдиного державного реєстру; оформлення і видачу виписки з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до стаття 8 Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», яка закріплює вимоги до оформлення документів, які подаються державному реєстратору, документи, які відповідно до вимог цього Закону подаються (надсилаються поштовим відправленням або електронним документом) державному реєстратору, повинні бути викладені державною мовою.

Реєстраційна картка заповнюється машинодруком або від руки друкованими літерами. Якщо документи надсилаються державному реєстратору поштовим відправленням, справжність підпису заявника на реєстраційній картці (заяві, повідомленні) повинна бути нотаріально засвідчена. Підпис особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), на реєстраційній картці та заяві про втрату (заміну) документів повинен бути засвідчений відповідною посадовою особою в установленому порядку.

Установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом. Відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи.

Згідно до частини 1 статті 17 Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Відповідно до частин 1, 3 статті 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції, чинній на момент проведення оскаржуваних реєстраційних дій) для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридична особа повинна подати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи; примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення про внесення змін до установчих документів. Документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів; оригінали установчих документів юридичної особи з відміткою про їх державну реєстрацію з усіма змінами, чинними на дату подачі документів, або інформація про оприлюднення повідомлення про втрату всіх або частини зазначених оригіналів установчих документів; два примірники змін до установчих документів юридичної особи у вигляді окремих додатків або два примірники установчих документів у новій редакції; документ, що підтверджує внесення адміністративного збору за проведення державної реєстрації змін до установчих документів, якщо інше не встановлено цим Законом.

У разі внесення змін до установчих документів, які пов'язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається примірник оригіналу (ксерокопія, нотаріально засвідчена копія) одного із таких документів: рішення про вихід юридичної особи із складу засновників (учасників); заяви фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників); заяви, договору, іншого документа про перехід чи передачу частки учасника у статутному капіталі товариства; рішення уповноваженого органу юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) із складу засновників (учасників) юридичної особи, якщо це передбачено законом або установчими документами юридичної особи.

З матеріалів реєстраційної справи вбачається, що з 18.04.2015 керівником третьої особи зазначено Антонюка В.С. Дані відомості були внесені державним реєстратором 21.05.2015 на підставі протоколу конференції від 17.04.2015 №01/15, відповідно до якого 17.04.2015 усі члени (делегати) третьої особи обрали президентом центру Антонюка Валерія Степановича. Даний протокол підписаний головуючим на конференції центру ОСОБА_1 та секретарем конференції Шемчишин В.П., та скріплений печаткою юридичної особи з відповідним кодом.

Разом з тим, судом встановлено, що 21.05.2015, отримавши від представника третьої особи заповнену реєстраційну картку на внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі державний реєстратор вніс зміни до Єдиного державного реєстру, зазначивши у відомостях про третю особу Антонюка Валерія Степановича, як його керівника. При цьому, як вбачається з опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах» заявником ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності від 19.04.2015, виданої третьою особою, державному реєстратору надав наступні документи: реєстраційну картку форми 4 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; примірник оригіналу наказу від 18.04.2015 №01/15 про призначення президентом третьої особи Антонюка В.С.; примірник оригіналу протоколу конференції від 17.04.2015 № 01/16; документ, що засвідчує повноваження уповноваженої особи.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін та третіх осіб оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції, чинній на момент проведення оскаржуваних реєстраційних дій) у разі якщо зміна відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, не пов'язана із змінами, що вносяться до установчих документів юридичної особи, або не підлягає державній реєстрації, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), подає (надсилає рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи юридичної особи заповнену реєстраційну картку про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі.

Частиною 2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції, чинній на момент проведення оскаржуваних реєстраційних дій) визначено, що якщо зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані із зміною керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, крім документів, передбачених частиною першою цієї статті, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), додатково подає примірник оригіналу або нотаріально засвідчену копію рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміну зазначених осіб та/або завірену в установленому порядку копію розпорядчого документа про їх призначення.

Наведені правові норми свідчать, що для внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язаних із зміною керівника, обов'язковими умовами є: 1) подання повного пакету документів - заповненої реєстраційної картки про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі; примірник оригіналу або нотаріально засвідчену копію рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміну зазначених осіб та/або завірену в установленому порядку копію розпорядчого документа про їх призначення; 2) подання вказаних документів уповноваженою особою.

Як встановлено в частиною 5 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», документи, подані для внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, приймаються згідно з описом, копія якого видається (надсилається рекомендованим листом з описом вкладення) в день надходження документів заявнику з відміткою про дату їх надходження.

Так, матеріали реєстраційної справи третьої особи, наданої відповідачем (а.с. 31-121), свідчать, що згідно опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчі документи» для внесення відомостей про зміну керівника третьої особи заявником ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності від 19.04.2015, виданої третьою особою, надав державному реєстратору реєстраційну картку на внесення змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни керівника третьої особи, де керівником зазначено Антонюк Валерій Степанович, а також примірник оригіналу протоколу від 17.04.2015 №01/15 конференції, примірник наказу від 18.04.2015 №01/15 про призначення президентом третьої особи Антонюка В.С.

Як встановлено судом, станом на 21.05.2015 в Єдиному державному реєстрі керівником третьої особи було зазначено Антонюк В.С. При цьому, вказані відомості були внесені державним реєстратором на підставі Протоколу конференції від 17.04.2015 № 01/15 третьої особи.

Разом з тим, судом не виявлено в матеріалах справи документів, які б підтвердили про скасування протоколу від 17.04.2015 №01/15 конференції третьої особи, відповідно до якого було обрано Антонюка В.С.

Твердження представника позивача те, що документи подані особою не у повному обсязі, зокрема державному реєстратору не було подано оригіналів документів, необхідних для здійснення запису, не відповідають дійсності і спростовуються дослідженими судом матеріалами реєстраційної справи, згідно з якими для проведення державної реєстрації змін подавалися примірники оригіналів необхідних документів, що вказані судом вище.

Твердження представника позивача, про те, що документи подані особою, яка не має відповідних повноважень, не відповідають дійсності і спростовуються поданими державному реєстратору документами, копії яких досліджені судом, які підтверджували факт зміни керівника третьої особи. У контексті повноважень Антонюка В.С. суд зазначає, що рішення правління, оформлене протоколом від 17.04.2015 №01/15 конференції, є чинним і в судовому порядку не оскаржувалося, тому підстави для його не врахування як у державного реєстратора, так і в суду відсутні.

Судження представника позивача про те, що державний реєстратор здійснив реєстраційну дію без урахування письмової заяви третьої особи про звільнення з посади керівника ОСОБА_1, суд вважає необґрунтованими, оскільки такі судження позивача не ґрунтуються на нормах статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», яким державному реєстратору не надано повноважень на отримання заяви правильності звільнення керівника, що не відповідає частиною 4 статті 19 Закону, згідно з якою державному реєстратору заборонено вимагати подання інших документів, і статтею 53 цього Закону, згідно з якою відповідальність за надання завідомо неправдивих відомостей покладається на осіб, які подають документи. Такі судження представника позивача суперечать засадам, на яких ґрунтується правовий порядок в Україні і зокрема частині 2 статті 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що предметом оцінки у справі - є дії державного реєстратора, щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру про юридичну особу на підставі визначених законодавством документів, а не встановлення факту того, чи були рішення учасників третьої особи прийняті уповноваженим органом (зборами складу учасників).

Отже, зважаючи на зміст позовних вимог, спір у цій справі виник між позивачем та державним реєстратором з приводу правомірності здійснення державним реєстратором дій, щодо внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Дана позиція суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного суду у постанові по справі №814/3019/14 від 30 листопада 2018 року.

Разом з цим, суд зазначає, що основною вимогою позивача є скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу релігійної організації «Місіонерський евангелізаційно-благодійний центру об'єднання християнських церков України «Слово Життя» щодо зазначення керівника Антонюка Валерія Степановича, що не пов'язані зі змінами в установчих документах 30.07.2015, номеру запису №5038271 зміна керівника юридичної особи.

Однак, як судом встановлено реєстраційна дія від 30.07.2015 № 5038271 про яку вказує позивач стосується державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (інші зміни), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За реєстраційною дією від 30.07.2015 № 5038271 зміна керівника третьої особи не відбувалося, оскільки реєстраційна дія від 30.07.2015 № 5038271 стосувалася державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (інші зміни), а саме внесення змін до статуту у вигляді окремого додатку № 2, що є невід'ємною частиною статуту релігійної організації «Місіонерський євангелізаційно-благодійний центр об'єднання християнських церков України «Слово Життя».

Разом з тим, суд зазначає, що позивач просить визнати протиправними дії державного реєстратора щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу в частині зміни керівника третьої особи 30.07.2015 та скасувати відповідний запис №5038271 від цієї дати, однак як свідчать матеріали справи, 30.07.2015 державний реєстратор жодних реєстраційних дій щодо зміни керівника не вчиняв та будь-яких записів до відомостей щодо зміни керівника третьої особи до Єдиного державного реєстру не вносив.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що наявні у реєстраційній справі і досліджені судом документи, які були подані державному реєстратору, є належними і допустимими доказами по справі, які у своїй сукупності в достатній мірі підтверджують правомірність дій державного реєстратора, які відповідають вимогам частин 1, 2, 5, 9 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції, чинній на момент проведення оскаржуваних реєстраційних дій), і суд, з огляду на наявні у справі і досліджені докази, не вбачає підстав для висновків про порушення державним реєстратором вимог зазначеного Закону, прав та інтересів позивача, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету ОСОБА_28 Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись 2, 9, 72-73, 76-77, 94, 122, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача релігійна організація «Місіонерський евангелізаційно-благодійний центр об'єднання християнських церков України «Слово Життя» про зобов'язання вчинити дії.

Підстави для вирішення питання про відшкодування судових витрат відсутні.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України. Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда