Справа № 440/17/19
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м.ПолтаваСправа № 440/17/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кисличенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" (далі по тексту - ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" / позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (далі по тексту - ГУ ДФС у Полтавській області / відповідач) в якому просило визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 18 грудня 2018 року № форми "В1" про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану за серпень 2018 року на 150874 грн., застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 75437 грн.,

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 18 грудня 2018 року № форми "В3" про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за серпень 2018 року та відсутність права на врахування такої суми від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку на 31619 грн.,

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 18 грудня 2018 року № форма "В4" про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ за серпень 2018 року на суму 25825 грн.

В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що порушень податкового законодавства не допускав, так як усі здійснені господарські операції підтверджуються первинними документами. Стверджував, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Пояснював, що єдиним аргументом, покладеним ревізором в основу акту, стало цитування індивідуальної податкової консультації ДФСУ від 06 листопада 2017 року №2519/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, а саме її заключної частини: "Тому складання двох або більше податкових накладних у випадку отримання попередньої оплати товарів/послуг однією сумою або у разі одноразової поставки товарів/послуг не відповідає нормам ПКУ та не дає можливості ідентифікувати операції. У разі складання таких податкових накладних постачальником покупець не має підстав для віднесення зазначених в них сум ПДВ до податкового кредиту, оскільки такі податкові накладні не відповідають первинним документам".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

25 січня 2019 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив ГУ ДФС у Полтавській області. У відзиві на позов відповідач проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що встановлені в ході перевірки та відображені в Акті перевірки (т.1 а.с. 199-202).

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВФ "Техвагонмаш" () зареєстровано як юридична особа 25 вересня 2003 року (т.1 а.с. 16-23).

Позивач є платником податку на додану вартість, що не заперечується сторонами.

У період з 07 листопада 2018 року по 13 листопада 2018 року головним державним інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Полтавській області ОСОБА_3, на підставі піпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 704183 грн. (рядок 20.2.1 Декларації), відображеної у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2018 року від 20 вересня 2018 року №.

За результатами перевірки 16 листопада 2018 року складено Акт №1543/16-31-12-02-07/32686844 (т.1 а.с. 48-69), за висновками якого встановлено порушення ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" пункту 201.10 статті 201, пункту 200.4 статті 200, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198, пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України:

- завищено бюджетне відшкодування по податковій декларації з ПДВ за серпень 2018 року (р. 20.2.1) в розмірі 182493 грн.;

- завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по податковій декларації з ПДВ за серпень 2018 року в розмірі 25825 грн.

Підстави та порядок проведення перевірки позивачем не оскаржуються.

На підставі висновків Акту №1543/16-31-12-02-07/32686844 контролюючим органом складено 18 грудня 2018 року податкові повідомлення-рішення:

- №, яким ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" зменшено суми бюджетного відшкодування з ПДВ по декларації № від 20 вересня 2018 року за серпень 2018 року в розмірі 150874 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 75437 грн. (т.1 а.с. 104);

- №006311202, про відсутність права ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" на отримання бюджетного відшкодування за серпень 2018 року по декларації № від 20 вересня 2018 року в розмірі 31619 грн. (т.1 а.с. 106);

- №, яким ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ за серпень 2018 року по декларації № від 20 вересня 2018 року в розмірі 25825 грн. (а.с. 108).

Позивач не погоджуючись із вищевказаними рішеннями, звернувся до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, судом встановлено наступне.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобовязань, власному капіталі підприємства.

Згідно положень частин першої, третьої статті 9 вказаного Закону, бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизації інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки відповідачем зроблено висновок, що ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" віднесено до складу податкового кредиту суми коштів за податковими накладними, які не відповідають первинним документам, на загальну суму ПДВ 169291,64 грн., в тому числі в розрізі постачальників:

I. ПП "Науково-виробнича фірма "VD Mais" на суму ПДВ 57698,47 грн.:

- 02 серпня 2018 року виписано податкові накладні №249 на суму ПДВ 10770,48 грн. та №248 на суму ПДВ 9783,58 грн., 02 серпня 2018 року здійснено оплату згідно платіжного доручення №14132 на суму ПДВ 20554,06 грн., 03 серпня 2018 року, згідно видаткової накладної №614872 відвантажено товар на суму ПДВ 10770,48 грн., 06 серпня 2018 року, згідно видаткової накладної №614890, відвантажено товар на суму ПДВ 10292,90 грн.;

- 10 серпня 2018 року виписано податкові накладні №1011 на суму ПДВ 18021,70 грн., №1008 на суму ПДВ 608,89 грн., №1010 на суму ПДВ 9850,67 грн., №1009 на суму ПДВ 8663,15 грн., оплату здійснено 10 серпня 2018 року, згідно платіжного доручення №14202 на суму ПДВ 37144,41 грн., відвантаження товару здійснювалося згідно видаткових накладних №615722 від 10 серпня 2018 року на суму ПДВ 2112,80 грн., №615837 від 13 серпня 2018 року на суму ПДВ 276,42 грн., №618670 від 03 вересня 2018 року на суму ПДВ 711,21 грн., №618727 на суму ПДВ 428,24 грн., №619267 на суму ПДВ 6572,57 грн., №619579 на суму ПДВ 7103 грн., №620877 від 17 вересня 2018 року на суму ПДВ 952,54 грн., №621210 від 19 вересня 2018 року на суму 182,38 грн., №624189 від 10 жовтня 2018 року на суму 1094,56 грн., №624190 від 10 жовтня 2018 року на суму 160,77 грн., №624188 від 10 жовтня 2018 року на суму 52,92 грн., №626728 від 25 жовтня 2018 року на суму 19627,52 грн.;

II. ТОВ "Тарк" на суму 8584,51 грн.:

- 10 серпня 2018 року виписано податкові накладні №507 на суму ПДВ 8076,28 грн., №508 на суму ПДВ 508,23 грн., 10 серпня 2018 року здійснено оплату згідно платіжного доручення №14195 на суму ПДВ 8584,51 грн., відвантаження товару здійснювалося згідно видаткових накладних: №РН-009873 від 13 серпня 2018 року на суму ПДВ 3900,01 грн., РН-009863 від 13 серпня 2018 року на суму ПДВ 6198,78 грн., №РН-0009872 від 13 серпня 2018 року на суму ПДВ 892,50 грн.;

III. ПП "Барс" на суму 96,59 грн.:

- виписано податкову накладну від 20 червня 2018 року №20 на суму ПДВ 96,59 грн., 20 червня 2018 року складено Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) на суму ПДВ 96,59 грн., 13 серпня 2018 року здійснено оплату згідно платіжного доручення №14221 на суму ПДВ 96,59 грн.;

IV. ТОВ НВП "Стальсервіс" на суму ПДВ 2018,50 грн.:

- 17 серпня 2018 року виписано податкові накладні №26 на суму ПДВ 720 грн., №40 на суму ПДВ 1298,50 грн., 17 серпня 2018 року здійснено оплату згідно платіжного доручення №14300 на суму ПДВ 2018,50 грн., відвантаження товару здійснювалося згідно видаткових накладних: №НПП0002812 від 06 серпня 2018 року на суму ПДВ 6471,67 грн., №НПП0003020 від 20 серпня 2018 року на суму ПДВ 660 грн., №НПП00003035 від 31 серпня 2018 року на суму ПДВ 1298,50 грн.;

V. ТОВ "Комінпро" на суму ПДВ 2698,93 грн.:

- 10 серпня 2018 року виписано податкові накладні №11 на суму ПДВ 2574,07 грн. та №10 на суму ПДВ 124,86 грн. 10 серпня 2018 року здійснено оплату згідно платіжного доручення №14203 на суму ПДВ 7101,28 грн., відвантаження товару здійснювалося згідно видаткових накладних: №1423 від 10 серпня 2018 року на суму 3819 грн., №1424 від 15 серпня 2018 року на суму 187,50 грн.;

VI. ТОВ "ЮнітеХ Україна" на суму ПДВ 79950,22 грн.:

- 10 серпня 2018 року виписано податкову накладну №80 на суму ПДВ 156,96 грн. та згідно видаткової накладної №5176 відвантажено товар на суму ПДВ 156,96 грн., 13 серпня 2018 року здійснено оплату за відвантаження товару згідно платіжного доручення №14228 на суму ПДВ 156,96 грн.,

- 13 серпня 2018 року виписано податкову накладну №121 на суму ПДВ 408,20 грн. та не надано первинні документи, які підтверджують факт відвантаження товару. Однак, судом встановлено, що товар на суму ПДВ 408,20 грн. відвантажено згідно видаткової накладної №5233 від 13 серпня 2018 року (т.1 а.с. 162),

- 15 серпня 2018 року виписано податкові накладні №131 на суму ПДВ 41961,58 грн., №128 на суму ПДВ 3781,29 грн., №130 на суму ПДВ 6242,95 грн., №129 на суму ПДВ 24556,20 грн., 15 серпня 2018 року здійснено оплату згідно платіжного доручення №14262 на суму ПДВ 76542,03 грн., відвантаження товару здійснювалося згідно видаткових накладних: №5313 від 16 серпня 2018 року на суму ПДВ 73,95 грн., №5893 від 16 серпня 2018 року на суму ПДВ 1126,70 грн., №5944 від 17 серпня 2018 року на суму ПДВ 1057,61 грн., №5401 від 21 серпня 2018 року на суму ПДВ 79 грн., №5314 від 16 серпня 2018 року на суму ПДВ 3786,71 грн., 6452 від 03 жовтня 2018 року на суму ПДВ 6214,66 грн., №5493 від 23 серпня 2018 року на суму ПДВ 172,80 грн., №6936 від 24 жовтня 2018 року на суму ПДВ 514,46 грн., №5707 від 04 вересня 2018 року на суму ПДВ 200 грн., №5736 від 05 вересня 2018 року на суму ПДВ 6644,82 грн., №5734 від 05 вересня 2018 року на суму ПДВ 797,13 грн., №5990 від 17 вересня 2018 року на суму ПДВ 1855,87 грн., №6621 від 11 жовтня 2018 року на суму ПДВ 1757 грн., №6668 від 23 жовтня 2018 року на суму ПДВ 16842,54 грн., №6867 від 23 жовтня 2018 року на суму ПДВ 10435,20 грн., №6628 від 11 жовтня 2018 року на суму ПДВ 390,91 грн., №6938 від 24 жовтня 2018 року на суму ПДВА 914,40 грн., №6694 від 12 жовтня 2018 року на суму ПДВ 981,70 грн., №6746 від 17 жовтня 2018 року на суму ПДВ 159,72 грн., 6747 від 17 жовтня 2018 року на суму ПДВ 468,97 грн., №6869 від 23 жовтня 2018 року на суму ПДВ 394,67 грн., 6816 від 23 жовтня 2018 року на суму ПДВ 20184,98 грн., №7305 від 06 листопада 2018 року на суму ПДВ 1250,96 грн., №7305 від 06 листопада 2018 року на суму ПДВ 1250,96 грн., №6937 від 24 жовтня 2018 року на суму ПДВ 304,80 грн., №7158 від 01 листопада 2018 року на суму ПДВ 1801,19 грн.;

VII. ТОВ "ТФС-Україна" на суму ПДВ 2698,93 грн.:

- 02 серпня 2018 року виписано податкові накладні №40 на суму ПДВ 14793,40 грн. та №39 на суму ПДВ 378,78 грн., 02 серпня 2018 року здійснено оплату згідно платіжного доручення №14124 на суму ПДВ 15172,18 грн.,

- 10 серпня 2018 року виписано податкові накладні №179 на суму ПДВ 1460,76 грн., №177 на суму ПДВ 1353,69 грн., №178 на суму ПДВ 257,79 грн., 10 серпня 2018 року здійснено оплату згідно платіжного доручення №14201 на суму ПДВ 3072,24 грн., відвантаження товару здійснено згідно видаткових накладних: №2498 від 03 серпня 2018 року на суму ПДВ 10730,97 грн., №2497 від 03 серпня 2018 року на суму ПДВ 200,91 грн., №2499 від 03 серпня 2018 року на суму ПДВ 196,66 грн., №2600 від 09 серпня 2018 року на суму ПДВ 511,2 грн., №2602 від 09 серпня 2018 року на суму ПДВ 83,39 грн., №2601 від 09 серпня 2018 року на суму ПДВ 5600,91 грн., №2670 від 15 серпня 2018 року на суму ПДВ 1794,79 грн.

У даній справі відсутній спір між сторонами щодо реальності господарських операцій між вищевказаними суб'єктами господарювання. Факти поставки товару та його оплати не поставлені фіскальним органом під сумнів.

Спір між сторонами має місце з того приводу, що фіскальний орган вважав порушенням Податкового кодексу України складення декількох податкових накладних на підставі однієї платіжної операції (частинами), навіть у разі наступної поставки товару частинами.

Надаючи оцінку вказаним висновкам ГУ ДФС у Полтавській області, суд виходить з наступного.

Проаналізувавши процитовані вище норми податкового законодавства, суд не погоджується з висновками відповідача про невідповідність вказаних податкових накладних первинним документам через те, що, як на думку ГУ ДФС у Полтавській області, у випадку отримання попередньої оплати товарів однією сумою або у разі одноразової поставки товарів не можуть складатись дві або більше податкових накладних.

Суд зазначає, що податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, у разі реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних на дату виникнення першої події (попередньої оплати / відвантаження вантажу) податкових накладних на загальну суму такої оплати в покупця виникає право на відображення податкового кредиту з ПДВ за такими податковими накладними.

Також, суд вважає за необхідне наголосити, що нормами чинного законодавства не передбачено заборони складати кілька податкових накладних навіть у випадку оплати товару однією сумою або у разі одноразової поставки товарів/послуг.

У нормах Податкового кодексу України, про порушення яких стверджував відповідач у даному разі, така заборона відсутня. Висновки про недопустимість такого способу дій, суд розцінює як довільне трактування закону фіскальним органом, який, відповідно, діє не в порядку та не на підставі закону.

Критично суд оцінює й аргумент відповідача стосовно того, що складання двох і більше податкових накладних за однією операцією унеможливлює ідентифікацію такої операції, оскільки з платіжних доручень позивача за оплату придбаних товарів без будь-якого сумніву можна визначити призначення платежу, рахунок, на яких кошти перераховуються, найменування отримувача коштів.

Щодо встановленого в ході перевірки завищення ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" суми бюджетного відшкодування по податковій декларації з ПДВ за серпень 2018 року в розмірі 407,33 грн., судом встановлено наступне.

23 серпня 2018 року ТОВ "Приватінвест" виписано податкову накладну №6938 на суму ПДВ 407,33 грн., відпуск товару здійснювався згідно видаткової накладної №РТУР0290966 від 27 серпня 2018 року, оплата проведена у безготівковій формі 23 серпня 2018 року, що підтверджується платіжним дорученням №14338 на загальну суму 2443,98 грн. разом із ПДВ (т.2 а.с. 55, 202, 208).

Відповідно до частини першої статті 192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних. Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Судом встановлено, що 28 серпня 2018 року ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №8045 до податкової накладної від 23 серпня 2018 року №6938 (т.2 а.с. 209), згідно якого відкориговано суму податкового зобов'язання та податкового кредиту за основною ставкою (-) 407,33 грн.

Відповідно до Таблиці 2 "Коригування податкового кредиту згідно зі статтею 192 розділу V Кодексу" Додатку 1 до податкової декларації з ПДВ за серпень 2018 року основна сума податку на додану вартість по постачальнику 16 відображена із знаком - 407,33 грн. (т.1 а.с. 29).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач в ході перевірки дійшов помилкових висновків про завищення ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" суми бюджетного відшкодування по податковій декларації з ПДВ за серпень 2018 року в розмірі 407,33 грн.

Щодо встановленого в ході перевірки завищення ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" суми бюджетного відшкодування по податковій декларації з ПДВ за серпень 2018 року в розмірі 7000 грн., судом встановлено наступне.

Як зазначив у акті перевірки ревізор - "у серпні 2018 року ТОВ НВФ "Транспортер" виписано податкову накладну №1 від 01 серпня 2018 року на суму ПДВ 7000 грн., однак акт на виконані проектні роботи на момент проведення перевірки відсутній, тобто роботи не виконані".

Судом встановлено, що 20 березня 2017 року між ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" (замовник) та ТОВ "НВФ "Транспроект" (виконавець) договір №01-17 з додатками (т.2 а.с. 210-224).

За умовами договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи: "Робочий проект "Будівництво виробничо-складської будівлі на площах ТОВ НВФ "Техвагонмаш", м.Кременчук".

Згідно платіжного доручення №14111 від 01 серпня 2018 року оплата здійснена у безготівковій формі в розмірі 42000 грн. (т.2 а.с. 67).

При цьому 22 грудня 2018 року між ТОВ НВФ "Транспортер" та ТОВ НВФ "Техвагонмаш" складено Акт здачі-приймання проектної документації по договору №01-17 від 20 березня 2017 року (т.2 а.с. 224).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що ТОВ НВФ "Транспроект" виписано податкову накладну за першою подією, а саме попередньою оплатою здійсненою 01 серпня 2018 року на виконання умов договору №01-17 від 20 березня 2017 року.

Щодо встановленого в ході перевірки завищення ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" суми бюджетного відшкодування по податковій декларації з ПДВ за серпень 2018 року в розмірі 31618,79 грн., судом встановлено наступне.

Як зазначено перевіряючим в акті перевірки - "згідно додатку №3 "Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" (Д5) до податкової декларації з ПДВ за серпень 2018 року не включено до податкового кредиту суми ПДВ 7816,13 грн. по ІПН 46 та суму ПДВ 23802,66 грн. по ІПН 64".

Відповідно до пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до державного бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу, б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до державного бюджету, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно пункту 200.7, 200.8 статті 200 цього Кодексу платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

За змістом розділу ІІІ наказу Міністерства фінансів від 28 січня 2016 року №21 декларація подається платником у визначений у пункті 5 розділу II цього Порядку строк за формою, встановленою на дату подання. У складі декларації подаються передбачені цим Порядком додатки (у разі заповнення даних у відповідних рядках декларації). Додатки додаються до декларацій за наявності подій, які підлягають відображенню у таких додатках.

Згідно з пунктом 5 розділу V наказу №21, у розділі III "Розрахунки за звітний період" вказується сума від'ємного значення (рядок 20 у декларації), яка підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету (відображається у рядку 20.2.2). При цьому значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації. Також положеннями розділу V наказу №21 встановлено, що при заповненні рядка 20.2 обов'язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

При цьому, відповідно до листа Державної фіскальної служби від 22 липня 2016 року №24830/7/99-99-15-03-02-17 "Про внесення змін до форми податкової декларації з податку на додану вартість" при заповненні як додатка 2 (Д2), так і таблиці 2 додатка 3 (Д3) до декларації з податку на додану вартість доцільно застосовувати принцип хронології формування від'ємного значення, згідно з яким податкові зобов'язання поточного (звітного) періоду зменшуються на суму податкового кредиту у хронологічному порядку його виникнення - від найдавнішого до найновішого. З огляду на це у графі 2 таблиці 2 додатка 3 (Д3) до декларації з податку на додану вартість рекомендується вказувати індивідуальний податковий номер контрагента, за рахунок якого виникла сума від'ємного значення, виходячи з хронології її виникнення, починаючи зі звітного періоду, який є найближчим до дати подання декларації (найновіший звітний період) та закінчуючи найбільш давнім звітним періодом. Тобто спочатку доцільно відображати "найновішу" щодо звітного періоду подання декларації з податку на додану вартість суму від'ємного значення ПДВ.

Так, позивачем не заперечується, що у додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за серпень 2018 року у графі "постачальник (індивідуальний податковий номер)" замість ІПН контрагента позивача вказано ІПН іншого платника (т.1 а.с. 33), тобто, має місце некоректне заповнення вказаного рядка.

За змістом підпункту в) пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

При цьому, не визначено конкретного переліку підстав (фактів), за якими платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування.

Суд зазначає, що некоректне заповнення реквізитів платника або його контрагента, номерів або дат відповідних документів саме по собі не призводить до заявлення до відшкодування необґрунтованих сум і не можуть бути підставою для відмови у бюджетному відшкодуванні. Разом із тим, перевіркою не встановлено порушень відображення у відповідних рядках та стовпцях податкової декларації показників як результатів проведених розрахунків (арифметичних дій) та/або порушень методології проведення цих розрахунків, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

Так, як випливає із матеріалів справи 02 січня 2018 року між ТОВ "НВФ" Техвагонмаш" та ТОВ "ТД "Яхонт" укладено договір поставки №1/МТС-18 (т.2 а.с. 225-233).

За результатами здійснення господарських операцій складено видаткові накладні: №ТД-0002855 від 06 серпня 2018 року, №ТД-0002951 від 10 серпня 2018 року, №ТД-0003115 від 20 серпня 2018 року, №ТД-0003541 від 17 вересня 2018 року від 17 вересня 2018 року; податкові накладні: №23 від 02 серпня 2018 року, №179 від 10 серпня 2018 року, №332 від 20 серпня 2018 року, оплата здійснювалася у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями від 02 серпня 2018 року №14131, від 10 серпня 2018 року №14205, від 23 серпня 2018 року №14330 (т.1 а.с. 178, 180, 181, 183, 184, 186, т.2 а.с. 235, 237, 239, 241).

01 грудня 2017 року між ТОВ "НВФ" Техвагонмаш" та ТОВ ТД "Трейд Ассіст" укладено договір №ДГ-0000113 купівлі-продажу та його відпуску за електронною карткою (т.2 а.с. 242-247).

За результатами здійснення господарських операцій складено видаткову накладну №РН-0001351 від 31 серпня 2018 року, податкові накладні: від 06 серпня 2018 року №27, від 13 серпня 2018 року №64, від 20 серпня 2018 року №92, від 29 серпня 2018 року №132, оплата здійснювалася у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями: від 06 серпня 2018 року №14159, від 13 серпня 2018 року №14224, від 20 серпня 2018 року №14309, від 29 серпня 2018 року №14372 (т.1 а.с. 187-194, т.2 а.с. 249).

Реальність вищевказаних господарських операцій контролюючим органом під сумнів не ставиться.

Таким чином, суд прийшов до висновку про правомірність декларування позивачем заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість за серпень 2018 року.

Беручи до уваги вищевикладене, податкові повідомлення - рішення від 18 грудня 2018 року №, №та № суперечать нормам Податкового кодексу України, винесені без урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття такого рішення, а отже протиправні і підлягають скасуванню.

У відповідності до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного повідомлення-рішення покладено на контролюючий орган.

Однак, відповідачем суду таких доказів не надано.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Належним способом захисту прав позивача є визнання відповідних податкових повідомлень-рішень протиправними та їх скасування.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" (, юридична адреса: проспект Полтавський 2-Д, м.Кременчук, Полтавська область, 39627) до Головного управління ДФС у Полтавській області (, юридична адреса: вул. Європейська, 4, м.Полтава, 36000) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 18 грудня 2018 року № форми "В1" про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану за серпень 2018 року на 150874 грн., застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 75437 грн.,

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 18 грудня 2018 року № форми "В3" про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за серпень 2018 року та відсутність права на врахування такої суми від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку на 31619 грн.,

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 18 грудня 2018 року № форма "В4" про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ за серпень 2018 року на суму 25825 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (, юридична адреса: вул. Європейська, 4, м.Полтава, 36000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" (, юридична адреса: проспект Полтавський 2-Д, м.Кременчук, Полтавська область, 39627) судові витрати у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 4256,32 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Повне рішення складено 26 лютого 2019 року.

Суддя ОСОБА_4