Справа № 810/4112/18
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року № 810/4112/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Мілієнко О.М., за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОПРОФІТ" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

ТОВ "УКРАГРОПРОФІТ" звернулось з позовом до ГУ ДФС України у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.05.2017 №.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.08.2018 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 26.10.2018 підготовче провадження було закрито то здійснено перехід до судового розгляду.

12.11.2018 позивачем була подана заява про уточнення позовних вимог в якій він просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В3» від 03.05.2017 № НОМЕР_1, прийняте відповідачем на підставі ОСОБА_1 13.04.2018 року № 360/26-15-14-04-01/40580358про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «УКРАГРОПРОФІТ» () з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2018 року в частині відмови у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2018 року у розмірі 2 322 937 грн. (два мільйона триста двадцять дві тисячі девятсот тридцять сім) грн. 00 коп.

- зобовязати відповідача () внести у визначений законом строк до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію (дані) про узгодження за наслідками судового оскарження податкового повідомлення-рішення форми «В3» від 03.11.2017 № суми бюджетного відшкодування ТОВ «УКРАГРОПРОФІТ» () за січень 2018 року у розмірі 2 322 937 грн. (два мільйона триста двадцять дві тисячі девятсот тридцять сім) грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки податкового органу про порушення ТОВ «УКРАГРОПРОФІТ» вимог податкового законодавства не відповідають дійсності та не підтверджуються відповідними доказами.

Вказує, що відповідач не наводить жодних конкретних норм ОСОБА_3 № 21 які були порушені позивачем та відповідних фактів, які свідчать про такі порушення, а також відповідних обґрунтувань того, як це вплинуло на приписи п. 200.4. ст. 200 ПК України та призвело до завищення суми бюджетного відшкодування у розмірі 2348373 грн.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з урахуванням вимог чинного законодавства, оскільки відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Звертав увагу суду, що в ході перевірки позивача було встановлено завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2018 року у розмірі 2348373 грн. та завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за липень 2017 року на суму ПДВ 25436 грн., що призвело до завищення залишку відємного значення за січень 2018року на суму ПДВ 25436 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавав додаткові письмові пояснення. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у запереченні. Просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 26.03.2018 по 06.04.2018 посадовими особами Головного управління ДФС у м. Києві на підставі наказу від 13 березня 2018 року № 4332 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2018 року.

За результатами перевірки було складено ОСОБА_1 від 13.04.2018 № 360/26-15-14-04-01/40580358 (далі - ОСОБА_1 перевірки) про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «УКРАГРОПРОФІТ» у якому зафіксовано порушення вимог п.200.4 ст.200 ПК України ТОВ «УКРАГРОПРОФІТ» завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2018 року у розмірі 2348373 грн. та вимог п п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.10 ст.201 ПК України ТОВ «УКРАГРОПРОФІТ» завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за липень 2017 року на суму ПДВ 25436 грн., що призвело до завищення залишку відємного значення за січень 2018року на суму ПДВ 25436 грн.

17 квітня 2018 року Позивачем були подані заперечення вих. № 70 від 17.04.2018 на ОСОБА_1 перевірки, які були розглянуті контролюючим органом за участі представників підприємства. За наслідками розгляду вищезазначених заперечень, відповідач, листом від 26.04.2018 №18217/10/26-15-14-01 повідомив Підприємству про результати розгляду заперечень, згідно яких висновки ОСОБА_1 перевірки було залишено без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі висновків ОСОБА_1 перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення:

1. Податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 03.05.2017 № НОМЕР_2 та розрахунок до нього. Зазначеним ППР платнику податків було зменшено суму податку на додану вартість яка зараховується до складу наступного податкового періоду у сумі 25436 (двадцять пять тисяч чотириста тридцять шість) грн..

2. Податкове повідомлення рішення форми «ВЗ» від 03.05.2017 № НОМЕР_1 та розрахунок до нього. Зазначеним ППР платнику податків було відмовлено у бюджетному відшкодуванні ПДВ за січень 2018 року на суму у розмірі 2348373 (два мільйона триста сорок вісім тисяч триста сімдесят три) грн.

Позивач, не погодившись з податковим повідомленням-рішенням форми «ВЗ» від 03.05.2017 №, керуючись п 56.2, 56.3 ст. 56 ПК України, звернувся до Державної фіскальної служби України з відповідною скаргою на податкове повідомлення-рішення форми «ВЗ» від 03.05.2017 №.

16 липня 2018 року ДФС України прийнято рішення № 23586/6/99-99-11-01-01-25 про відмову у задоволенні скарги позивача.

Позивач не погодившись з висновками викладеними в ОСОБА_1 перевірки та прийнятому на його підставі податковим повідомленням-рішенням форми «В3» від 03.05.2017 № в частині відмови у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2018 року у розмірі 2322937 грн.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Відповідно до п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) «органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом».

Згідно пп. 21.1.1. п. 21.1. ст. 21 ПКУ «посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами регулюється Порядком затвердженим ОСОБА_3 Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015 року зі змінами і доповненнями (далі - «Порядок оформлення результатів документальних перевірок»).

Згідно п. 1 Розділу II Порядку оформлення результатів документальних перевірок, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а у разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.

Згідно п. З Розділу II Порядку оформлення результатів документальних перевірок, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 4 Розділу II Порядку оформлення результатів документальних перевірок, в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини Фінансово-господарської діяльності платника податків. які стосуються Фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового. валютного та іншого законодавства. контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 5 Розділу II Порядку оформлення результатів документальних перевірок, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформаиію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно першого абзацу підпункту 2 п. 4 Розділу III Порядку оформлення результатів документальних перевірок, описова частина акта (довідки) документальної перевірки складається таким чином: у разі встановлення перевірте порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів. згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення.

Як вбачається з п. 3.16. описової частини ОСОБА_1 перевірки відповідач зазначає про порушення Підприємством вимог пп. 198.6 ст. 198, п.200.1 ст.200, п. 201.10 ст.201 ПК України в наслідок чого платником податків завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за липень 2017 року на суму ПДВ 25436 (двадцять пять тисяч чотириста тридцять шість) грн., що призвело до завищення залишку відємного значення за січень 2018 року на суму ПДВ 25436 (двадцять пять тисяч чотириста тридцять шість) грн. Зазначені висновки Позивачем не оскаржуються. Інших порушень в складі формування податкового кредиту та обрахування відємного значення з ПДВ в ОСОБА_1 перевірки не наведено.

Крім того, в п. 3.17. описової частини ОСОБА_1 перевірки ревізори зазначають про завищення позивачемсуми бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2018 року у розмірі 2348373 (дві мільйони триста сорок вісім тисяч триста сімдесят три) грн., в наслідок порушення платником податку вимог ОСОБА_3 Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 при заповнені уточнюючого розрахунку з ПДВ за січень 2018 року від 22.03.2018 №, та як наслідок п.200.4 ст.200 Кодексу, без будь-якого зазначення змісту та суті порушення та посилання на конкретні норми порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого ОСОБА_3 Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21.

Відповідно до п. 200.4. ст. 200 ПК України «при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку. фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України. в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 нього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації. на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати гр ,нових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду».

З аналізу пункту б п. 200.4. ст. 200 ПК України вбачається, що платник податків має право отримати бюджетне відшкодування на свій банківський рахунок за одночасної наявності наступних обставин: наявності відповідної суми відємного значення з ПДВ; фактичної сплати сум таких ПДВ постачальникам товарів/послуг; сума відємного значення з ПДВ, заявлена платником податків до відшкодування на банківський рахунок, не повинна перевищувати суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПКУ на момент отримання контролюючим органом податкової декларації .

З ОСОБА_1 перевірки вбачається, що:

- сума відємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1 .3 статті 200 1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням суми, зарахованої у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість (рядок 20 - рядок 20.1 декларації звітного (податкового) періоду) - 3351796 грн. (сума за даними платника) та 3326360 грн. (сума за даними перевірки);

- фактично сплачено у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України - 2518558 грн. (сума за даними платника) та 2493122грн. (сума за даними перевірки);

- сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню 2480000 грн. (сума за даними платника) та 131627 грн. (сума за даними перевірки).

Таким чином, з наведених в ОСОБА_1 перевірки даних вбачається, що перевіркою підтверджено, що суми відємного значення з ПДВ у розмірі 2480000 грн., заявлені до бюджетного в січні 2018 року, були заявлені в межах сум фактично сплачених у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України (за даними перевірки: 2493 122 грн., та не перевищували суму, обчислену відповідно до пункту 2001.З статті 2001 розділу V ПК України на момент подання податкової декларації (за даними перевірки: 3 326 360 грн.). Зауважень відносно неправомірності визначення Підприємством сум податкового кредиту на суму, що перевищує 25 436 грн. та податкових зобовязань (тобто порушень ст. 188 та 196 ПКУ) починаючи з періоду, за наслідками якого виникло від'ємне значення до періоду, у якому заявлено бюджетне відшкодування ПДВ, не зазначається.

Також відповідач вказує на порушення Позивачем ОСОБА_3 Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (далі - ОСОБА_3 № 21) при заповнені уточнюючого розрахунку з ПДВ за січень 2018 року від 22.03.2018 №, проте не наводить жодних конкретних норм ОСОБА_3 №21 які були порушені Підприємством та відповідних фактів, які свідчать про такі порушення, а також відповідних обґрунтувань того, як це вплинуло на приписи п. 200.4. ст. 200 ПК України та призвело до завищення суми бюджетного відшкодування у розмірі 2 348 373 грн.

Судом встановлено, що серед суми заявленої до бюджетного відшкодування у січні 2018 року, сума бюджетного відшкодування у розмірі 131627 грн. була погоджена Відповідачем, а на суму у розмірі 2348373 грн. було надано відмову у наданні бюджетного відшкодування (не узгоджено).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не ставляться під сумнів господарські операції за наслідками яких сформовано відємне значення, спрямоване позивачем на отримання бюджетного відшкодування, зокрема ОСОБА_1 перевірки не містить встановлення фактів формування фіктивного або не підтвердженого податкового кредиту. Єдиним зауваженням стосовно обсягу сформованого податкового кредиту та відємного значення з ПДВ, в рамках якого було заявлено суму бюджетного відшкодування, стало встановлення завишення платником податків відємного значення з ПДВ за липень 2017 року лише на суму 25 436 (двадцять пять тисяч чотириста тридцять шість) грн., у звязку з включенням до податкового кредиту вищезазначеної суми за податковою накладною, що зареєстрована з порушенням строку, тобто відображення в складі податкового кредиту не за тим податковим періодом (періодом складення, а не періодом фактичної реєстрації).

За наслідком, вищезазначеного порушення відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» № НОМЕР_2 від 03.05.2018, яким платнику податків зменшено суму відємного значення за січень 2018 року. Податкове повідомлення-рішення форми «В4» № НОМЕР_2 від 03.05.2018 не оскаржується платником податків, а Позивач погоджується з фактом завищення відємного значення у січні 2018 року на суму 25436 грн. через помилку при визначенні податкового періоду до якого включається відповідний податковий кредит.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення рішення форми "В3" від 03.05.2017 № в частині відмови у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2018 року у розмірі 2322937 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію про узгодження за наслідками судового оскарження податкового повідомлення-рішення форми "В3" від 03.11.2017 № суми бюджетного відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОПРОФІТ" за січень 2018 року у розмірі 2322937 грн. Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ), завданням адміністративного судочинству о справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 ч. 2 ст.245 КАСУ, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «ВЗ» від 03.05.2017 № НОМЕР_1 є актом індивідуальної дії, оскільки воно прийнято із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта, якому вони адресовані.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, зазначеної у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 200.13. ст. 200 ПК України, на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом пяти операційних днів.

Відповідно до абз. 2 п. 200.15 ст. 200 ПК України, після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобовязаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, не призведе до автоматичного відновлення права Позивача на бюджетне відшкодування заявлених коштів, оскільки, таке право буде отримано тільки за фактом внесення Відповідачем до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування інформації про узгодження відповідних сум бюджетного відшкодування.

Відповідно до ч. З ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобовязати субєкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд вважає, що найбільш ефективним способом відновлення прав позивача, буде визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення форми «ВЗ» від 03.05.2017 № НОМЕР_1 та зобовязання Відповідача внести, у визначений податковим законодавством строк, до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість інформації про узгодження за наслідками судового оскарження суми бюджетного відшкодування у розмірі 2348373 грн. за січень 2018 року, заявленої у декларації з податку на додану вартість за січень 2018 року № від 20.02.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "В3" від 03.05.2017 №, яке винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві в частині відмови у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2018 року у розмірі 2322937 грн. (два мільйона триста двадцять дві тисячі девятсот тридцять сім) грн. 00 коп.

3. Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію про узгодження за наслідками судового оскарження податкового повідомлення-рішення форми "В3" від 03.11.2017 № НОМЕР_3 суми бюджетного відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОПРОФІТ" за січень 2018 року у розмірі 2322937 (два мільйони триста двадцять дві тисячі дев'ятсот тридцять сім) грн. 00 коп.

4. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 36987 (тридцять шість тисяч дев'ятсот вісімдесят сім) грн. 60 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОПРОФІТ" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 12 лютого 2019 р.