Справа № 405/400/19
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/400/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Драного В.В.

при секретарі Дерев'янко А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 4 батальйону УПП у Кіровоградській області ОСОБА_2 в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 299741 від 23.06.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що він керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ GL 500 4 MATIC, номерний знак НОМЕР_1, 23.06.2018 року о 20:49 в м. Кропивницький на перехресті вулиць В. ОСОБА_4 та Шевченка зупинився за світлофорним обєктом, створюючи перешкоду для руху пішоходів, чим порушив п. 16.3 ПДР України та не предявив посвідчення водія, чим порушив п. 2.4 а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову вказав, що 23.06.2018 року позивач їхав у службових справах на вказаному автомобілі в якості пасажира в м. Кропивницький. На вул. Шевченка рух цього автомобіля був заблокований поліцейським автомобілем. В подальшому, зі слів поліцейських, позивачу стало відомо, що підставою зупинки автомобіля є порушення ПДР України. Оскільки позивач не керував автомобілем, він вийшов з нього та направився до своєї приймальні. Однак поліцейські стали звинувачувати його в порушенні ПДР України та вимагати від нього предявити посвідчення водія, хоча позивач і пояснив, що він не керував вказаним автомобілем, але відповідач виніс оскаржувану постанову. Зазначив, що позивача не притягнуто до відповідальності за порушення п. 16.3 ПДР України, оскільки зазначене правопорушення не охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому були відсутні підстави вимагати у позивача посвідчення водія. Також вказав, що оскаржувана постанова складена без участі позивача, ним не підписана, засобами поштового звязку не отримана.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.01.2019 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

13.02.2019 року до суду надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних та допустимих доказів, якими мотивує обставини викладені в позовній заяві. Зазначив, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, він (відповідач) оцінив всі обставини справи та докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивач не надав жодних доказів як на підставу своїх заперечень щодо відсутності в його діях порушень ПДР України, з чого можна було б зробити висновок, що його (відповідача) дії, як інспектора поліції щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконними. Постанова складена з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395). Під час розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 були розяснені його права і обовязки. А також повідомив, що до суду надіслано як доказ по справі відеофіксацію з місця адміністративного правопорушення від 23.06.2018 року, що здійснювалась на нагрудний відеореєстратор. Оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 8 КАС України, згідно з якою усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно з якою розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 299741 від 23.06.2018 року, складеної інспектором роти № 4 батальйону УПП у Кіровоградській області ОСОБА_2, 23.06.2018 року о 20:49 год. водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ GL 500 4 MATIC, номерний знак НОМЕР_1, в м. Кропивницький на перехресті вулиць ОСОБА_4 та Шевченка зупинився за світлофорним обєктом, створюючи перешкоду для руху пішоходів, чим порушив п. 16.3 ПДР України. При перевірці документів водій не предявив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. До постанови додано файл відеозапису (а.с. 8-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суб'єктом даного правопорушення, є особа, яка здійснює керування транспортним засобом.

Згідно п. 2.4 а) ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил, зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 16.3 ПДР України у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно з частиною третьою цієї статті постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В порушення вимог зазначеної статті оскаржувана постанова не містить правильного зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення та відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис вчинення позивачем адміністративного правопорушення від 23.06.2018 року.

Так, в оскаржуваній постанові відповідач в описі обставин, установлених під час розгляду справи, вказав, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 а) та 16.3 ПДР України. Однак, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП не настає за порушення п. 16.3 ПДР України. Керування транспортним засобом за відсутності при собі або не пред'явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії є самостійним складом правопорушення, а відтак, відповідач не конкретизував суть вчиненого позивачем правопорушення та неправильно вказав нормативний акт, що передбачає відповідальність за нього.

Також, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що він здійснював керування транспортним засобом. Відеозапис, наданий відповідачем, не відображає необхідних даних та доказів того, що саме позивач ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом MERCEDES-BENZ GL 500 4 MATIC, номерний знак НОМЕР_1, та на перехресті вулиць ОСОБА_4 та Шевченка в м. Кропивницький зупинився за світлофорним обєктом, створюючи перешкоду для руху пішоходів, та в якості водія не предявив посвідчення водія відповідної категорії.

Згідно ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, а саме у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази вручення або надіслання відповідачем ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.

Таким чином, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов'язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанова була винесена з порушенням вимог щодо її форми та змісту, без доказової бази, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

За наведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, у звязку з чим, дії інспектора роти № 4 батальйону УПП у Кіровоградській області ОСОБА_2 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП є протиправними, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 299741 від 23.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 285 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 72-77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (25006, м. Кропивницький, проїзд Підлісний, 4) до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (25030, м. Кропивницький, вул. Бутусова, 22 Б) про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Визнати дії інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.06.2018 року серії ВР № 299741, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошеннядо суду апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний