Справа № 589/2921/17
Суддя: Євдокімова О. П.
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/2921/17
Провадження № 2-а/589/10/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Євдокімової О.П., при секретарі Юрочко Л.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 інспектора ДН Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області про визнання дій інспектора неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - Позивач) звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до інспектора Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення АР № 966537 від 29.07.2017, щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої позивні вимоги мотивує тим, що інспектор неправомірно виніс постанову на місці вчинення правопорушення, позбавив можливості скористатися правами КУаАП, порушив процедуру розгляду справи. Посить визнати дії інспектора неправомірними а складену ним постанову скасувати в звязку порушенням інспектором вимог ст. 278,179 КУпАП.

В судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Крім пояснень викладених в позовній заяві додатково зазначив та пояснив, що інспектор Кісіль неправомірно склав на нього постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності так як від його будинку нема іншої можливості виїхати крім зазначеного тротуару . Дороги про які зазначає інспектор в неналежному стані і він на своєму автомобілі по них їхати не може. Вважає, що правила дорожнього руху він не порушив так як і інші водії також їздять по цьому тротуару. Крім цього вважає, що дорога, яка проходить повз підїзд у дворі його будинку (прибудинкова територія зі сторони двору будинку) є ідентичною тротуару який розташований в здовж проїзної частини Центральної вулиці і якщо від має законні підстави виїжджати з двору будинку по даній дорозі тротуару, то не позбавлений права їздити і по тротуару з боку проїзної частини.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та зазначив, що позивач порушив правила дорожнього руху, а саме рухався по тротуару без передбачених на те законних підстав в результаті чого порушив правила дорожнього руху за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. Притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності відбулося відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням процесуального та матеріального права. Позов вважає необґрунтованим просить відмовити в його задоволенні.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він ніс службу разом з ОСОБА_6 29.07.2017р. в м. Шостка . О 15 год30хв. в м. Шостка на вул. ОСОБА_7 в районі буд. 17, ними було виявлено автомобіль DAEWOO MATIZ, номерний знак НОМЕР_1, водій якого здійснив рух по тротуару, чим порушив вимоги п. 11.13 Правил дорожнього руху. Зупинивши вказаний автомобіль, після перевірки документів встановлено, що ПДР порушив ОСОБА_4 Йому розяснили суть правопорушення, розяснили його права передбачені КУпАП , заяв та клопотань з його боку не надійшло. ОСОБА_8 виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та розяснив суть постанови . Позивач не погоджувався з нею і зазначав, що йому біль ніяк відїхати від свого будинку. Тоді він особисто повів ОСОБА_4 і показав йому обидві дороги які ведуть від його підїзду якими він може їздити не порушуючи правил дорожнього руху. Але позивач не погоджувався їздити тими дорогами так як йому не зручно ними їхати , і в протоколі зазначив, що не згоден з постановою і другого підїзду до його будинку нема.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача. 29.07.2017р. в м. Шостка о 15 год 30хв. на вул. ОСОБА_7 в районі буд. 17 вони їхали у своїх справах по тротуару розташованому по вул.. ОСОБА_7. Біля будинку № 17. В цей час їх зупинили працівники поліції які пояснили, що її чоловік порушив правила дорожнього руху, а саме рухався по тротуару. ЇЇ чоловік не погодився з тим, що його збираються притягнути до відповідальності і пояснив, що другої дороги нема. На що інспектор Вареник О.В. дуже довго йому розяснював, що він порушив, став водити його по двору будинку і вказувати на дві інші прибудинкові доріжки по яких можна відїхати від їх будинку не виїжджаючи на вказаний тротуар. Але на даних доріжках є ями і їм не зручно так відїжджати від будинку, тому вони постійно їздять по вказаному тротуару. Це пояснив інспектору її чоловік. Але незважаючи на це інспектор Кісіль А.П. став складати протокол, при цьому не ввічливо спілкувався з ними. Він чоловіку щось розповідав, з протоколу, розясняв його суть, якісь права, але що саме вона не памятає і особо не прислухалась. Чоловік ніяких клопотань не заявляв. Захисника не просив. В протоколі зазначив, що не згодний з ним.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та свідків встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.245КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так судом встановлено що 29.07.2017 Відповідач разом зі свідком ОСОБА_5 ніс службу із забезпечення безпеки дорожнього руху в м. Шостка та Шосткинському районі.

Під час несення служби у відповідності до вимог п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) здійснювався контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Близько 15.30 год. 29.07.2017 року в м. Шостка на вул. ОСОБА_7 в районі буд. 17, ОСОБА_4 на автомобілі DAEWOO MATIZ, номерний знак НОМЕР_1, здійснив рух по тротуару, чим порушив вимоги п. 11.13 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

П. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» надає право поліцейським зупиняти транспортні засоби у разі порушення водієм ПДР.

Таким чином, зупинка автомобіля Позивача Відповідачем відбулася через порушення останнім вимог ПДР України, що відповідає вимогам діючого законодавства.

З пояснень свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вбачається, що інспектори зупинили позивача, розяснили суть скоєного правопорушення, на заперечення позивача щодо відсутності можливості підїхати до його будинку іншими дорогами ОСОБА_5 повів його до двох інших прибудинкових доріг, якими можливий виїзд від зазначеного будинку. Також з пояснень вказаних свідків вбачається, що позивачу були розяснені його права передбачені КУпАП.

Заяв клопотань від останнього не надійшло, що не заперечує і сам позивач.

Одразу ж після цього Відповідач розглянувши в присутності Позивача матеріали справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, виніс постанову про накладення на Позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідач оголосив постанову та вручив її копію Позивачу.

Позивач з постановою ознайомився, підписав її та надав письмові пояснення зафіксовані в постанові.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП, зокрема, передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи піших одними доріжками.

Відповідно до п. 11.13 ПДР України забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших підїздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил.

Суд зазначає, що п. 11.13 Правил дорожнього руху встановлено виключення із загального правила про заборону руху транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, а саме: коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Згідно з п. 26.3 Розділу 26 Правил дорожнього руху, у пішохідну зону в'їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком "Інвалід", якими керують водії-інваліди. Якщо до об'єктів, розташованих на цій території, є інші під'їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник, або вказаних останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З фото таблиці наданої як позивачем так і відповідачами вбачається, що маються і інші під'їзди до будинку № 17 розташованого по вул. Свобода в м. Шостка.

Незручність пересування позивачеві по зазначених підїздах до будинку в якому він мешкає не спростовує факту вчинення ним порушення правил дорожнього руху та не звільняє від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Також зазначена обставина не передбачена виключенням зазначеними п.п. 26.1-26.3 Правил дорожнього руху.

Почснення свідків, матеріали адміністративної справи та пояснення самого позивача в сукупності доводять, що позивач мав можливість виїхати з двору свого будинку не виїжджаючи на тротуар.

При оцінці зазначених доказів суд бере до уваги рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» де Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд , як правило , застосовує критерій доведеності «позо розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітко узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Таким чином суд приходить до переконання, що позивач порушив п. 11.13 Правил дорожнього руху за що його правомірно притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Щодо відповідності Постанови та дій працівників поліції вимогам законодавства встановлено наступне.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодоякої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином постанова про адміністративне правопорушення від 17.05.2018 НК № 279347 за формою відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного нормативного акту зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.І-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.І-З ст.122, ч.І ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу III Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 276 КУпАП та Інструкції, розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою, як зазначено вище, Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Отже системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України, та обставини встановлені в судовому засіданні дають підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами, обґрунтовано, своєчасно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

В свою чергу позивач на надав жодних доказів які б спростовували б зазначене.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що позивач в судовому засіданні не довів неправомірності дій відповідача та незаконності винесеної стосовно нього спірної постанови, а тому його позовні вимоги є необґрунтовані в результаті чого в задоволенні позову належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 78, 139, 241-246, 286 КАС, ПДР України

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 інспектора ДН Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області про визнання дій інспектора неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити у звязку з необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмового провадження, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Шосткинський міськрайонний суд

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_9