Справа № 560/4476/18
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4476/18
РІШЕННЯ

іменем України

15 лютого 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К.

за участю:секретаря судового засідання Свинобой О.В. представника позивача ОСОБА_1
розглянувши адміністративну справу за позовом фермерського господарства "Золотий жайвір" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ФГ "Золотий жайвір" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.12.2018 №, №.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що спірним податковим повідомленням-рішенням від 13 грудня 2018 року №, прийнятого на підставі акта №6322/19-00-53-05/35578504 від 26.11.2018 року, яким встановлено порушення строку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного пунктом 57.3 статті 57 ПК України, та на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України за затримку на 18 календарних днів сплати грошового зобов'язання в сумі 321271,00 грн., визначений штраф у розмірі 10% у сумі 32 127,10 грн. Податковим повідомленням-рішенням від 13 грудня 2018 року №, прийняте на підставі акта №6322/19-00-53-05/35578504 від 26.11.2018 року, яким встановлено порушення строку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного пунктом 57.3 статті 57 ПК України та на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України за затримку на 47 календарних днів сплати грошового зобов'язання в сумі 133163,05 грн, застосовано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 26632, 61 грн. Зазначає, що в акті про результати камеральної перевірки даних з податку на додану вартість №6322/19-00-53-05/35578504 від 26.11.2018 року, встановлене порушення позивачем терміну сплати податкового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням форми «Р» № від 20.11.2017 року граничний терміном сплати якого 03 жовтня 2018 року. Податковим повідомленням-рішенням від 20 листопада 2017 року № збільшена сума грошового зобов'язання позивача за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на суму 394493,00 грн. та 98623,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій. Для погашення податкового зобов'язання відповідач направив податкову вимогу №16229-17 від 07.12.2017 року на загальну суму податкового боргу 513867,67 грн. Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.01.2018 року по справі №819/2195/17 за позовом ФГ «Золотий жайвір» до ГУ ДФС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги встановлено, що сума податкового боргу в сумі 513867,67 грн., яка міститься у податковій вимозі №16229-17 від 07.12.2017 року, самостійно погашена податковим органом, а тому ця податкова вимога є відкликаною. Таким чином, податкове зобов'язання, граничний строк сплати якого згідно з акту перевірки настав 03 жовтня 2018 року, був погашений 14 грудня 2017 року що встановлено судовим рішенням, а тому підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК України, відсутні. При цьому, за порушення терміну сплати податкового зобов'язання по податковому повідомленню-рішенню форми № від 20.11.2017 року вже застосовувалася фінансова відповідальність у виді пені. Застосування відповідачем до позивача фінансової відповідальності у вигляді пені та штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) суперечать положенням статті 61 Конституції України. Крім того, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті 13 грудня 2018 року, поза межами строку для їх прийняття, визначеного пунктом 86.8 статті 86 ПК України. Вважає податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 13.12.2018 року № та № протиправними та таким, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що у зв'язку із несплатою податкового зобов'язання визначеного у податковому повідомлення-рішенні від 20.11.2017 року №, контролюючим органом винесена податкова вимога від 07.12.2017 року №16229-17. У зв'язку з надходження до ГУ ДФС у Тернопільській області ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року про відкриття провадження по справі № 819/2067/17, до інтегрованої картки платника ФГ «Золотий жайвір» з податку на додану вартість за 2017 рік 14 грудня 2017 року внесені зміни, та виключена з обліку попередньо нарахована сума податкового зобов'язання у розмірі 513867,67 грн., та відповідно зменшено податковий борг. Таким чином, сума податкового боргу в розмірі 513867,67 грн., вказаного у податковій вимозі від 07.12.2017 року №16229-17 була самостійно погашена (виключена з інтегрованої картки платника податків) податковим органом 14 грудня 2017 року, на підставі вимог пункту 60.2 статті 60 Податкового кодексу України в зв'язку з настанням події передбаченої підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті. Податкове зобовязання, визначене у податковому повідомлення рішенні форми «Р» від 20.11.2017 року № набуло статусу узгодженого у зв'язку з прийняттям постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року №876/2827/18. Таким чином, враховуючи, що суми грошового зобов'язання визначені в податковому повідомленні-рішенні від 20.11.2017 року № узгодились 19 червня 2018 року, ФГ «Золотий жайвір» зобов'язане було самостійно погасити узгоджену суму протягом 10 календарних днів, а саме 29 червня 2018 року. Однак у визначений абзацом другим пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України строк узгоджена сума грошового зобов'язання визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 20.11.2017 року № в розмірі 493116,25грн. (основний платіж - 394493,00грн., штрафні санкції - 98623,25 грн.) позивачем до бюджету не сплачена, тому виник податковий борг в сумі 180682,20, у зв'язку з несплатою якого сформована податкова вимога №268-53 від 25.10.2018 року. Оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями застосована штрафна санкція за порушення терміну сплати, протягом строків, визначених пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість у зв'язку з прийняттям постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року №876/2827/18 (ППР форми «Р» від 20.11.2017 року №). У задоволені позовних вимог просить відмовити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав.

20.11.2017 року Головне управління ДФС у Тернопільській області прийняло податкове повідомлення-рішення №, яким збільшило суму грошового зобов'язання ФГ «Золотий жайвір» за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на суму 394 493 грн. та 98 623.25 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

07.12.2017 року Головне управління ДФС у Тернопільській області винесло податкову вимогу №16229-17 на загальну суму податкового боргу 513 867,67 грн.

Ухвалою від 04 грудня 2017 року по справі № 819/2067/17 Тернопільський окружний адміністративний суд відкрив провадження у адміністративній справі за позовом фермерського господарства "Золотий Жайвір" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання податкового повідомлення-рішення нечинним.

У зв'язку з оскарженням податкового повідомлення-рішення № Головне управління ДФС у Тернопільській області 14 грудня 2017 року внесло до інтегрованої картки платника ФГ «Золотий жайвір» з податку на додану вартість за 2017 рік зміни, шляхом виключення з обліку попередньо нараховану суму податкового зобов'язання у розмірі 513867,67 грн.

Постановою від 19 червня 2018 року по справі №876/2827/18 Львівський апеляційний адміністративний суд скасував рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року в частині часткового скасування податкового повідомлення-рішення від 20 листопада 2017 року № на суму 227500 гривень основного платежу по податку на додатну вартість, а також на суму 56875 гривень штрафних фінансових санкцій, та прийняв нову постанову, якою в задоволенні позову відмовив.

22 жовтня 2018 року позивач подав декларацію з додатку на додану вартість № за вересень 2018 року, 20 листопада 2018 року позивач подав декларацію з додатку на додану вартість N за жовтень 2018 року в яких задекларував у рядку 20.1 зменшення суми податкового боргу.

25.10.2018 року Головне управління ДФС у Тернопільській області винесло податкову вимогу №268-53.

Актом камеральної перевірки Головного управління ДФС у Тернопільській області від 26.11.2018 року №6322/19-00-53-05/35578504 встановлено порушення ФГ «Золотий жайвір» терміну сплати податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом, протягом строків, визначених пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України по узгодженому податковому зобов'язанню з податку на додану вартість згідно з постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року №876/2827/18 (ППР форми «Р» від 20.11.2017 року №).

На підставі акта про результати камеральної перевірки даних з податку на додану вартість №6322/19-00-53-05/35578504 від 26.11.2018 року відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 13 грудня 2018 року №, яким застосував відповідальність у вигляді 10 % штрафу за затримку на 18 календарних днів сплати грошового зобов'язання у сумі 321271,00 грн. (32127,10 грн. - сума штрафу) та №, яким застосував відповідальність у вигляді 20 % штрафу за затримку на 47 календарних днів сплати грошового зобов'язання у сумі 133163,05 грн. (26632,61 грн. - сума штрафу).

Позивач, вважаючи податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 13.12.2018 року № та № протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як визначено підпунктом 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За визначенням підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

У відповідності з підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Строки сплати податкового зобов'язання встановлені статтею 57 ПК України, відповідно до пункту 57.3 якої передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до вимог пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається не узгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Якщо рішення контролюючого органу про нарахування грошових зобов'язань за результатами судового оскарження не було скасовано і є чинним, такі зобов'язання вважаються узгодженими.

Грошове зобов'язання в сумі 512867,67 грн, визначене податковим повідомленням рішенням форми «Р» від 20.11.2017 року № набуло статусу узгодженого у звязку з прийняттям постанови Львівським апеляційним адміністративним судом по справі №876/2827/18 від 19.06.2018 року.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України граничний термін сплати зазначеного узгодженого грошового зобов'язання 03.10.2018 року.

Суд встановив, що 22 жовтня 2018 року позивач подав декларацію № за вересень 2018 року, де в рядку 20.1 «Сума від'ємного значення, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість» вказав суму 321271,00 грн, в інтегрованій картці платника 22.10.2018 року відображено зменшення боргу по основному платежу на 321271,00 грн. Таким чином, узгоджену сума грошового зобов'язання в розмірі 321271,00 грн, визначену податковим повідомленням рішенням форми «Р» від 20.11.2017 року № позивач сплати 22.10.2018 року, з порушенням 10 денного строку визначеного пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

20 листопада 2018 року позивач подав декларацію № за жовтень 2018 року, в якій в рядку 20.1 «Сума від'ємного значення, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість» вказав суму 180682,00 грн, в інтегрованій картці платника 22.10.2018 року відображено зменшення боргу по основному платежу на 34540,00 грн та зменшення боргу по штрафній санкції на 98623,05 грн. Разом погашено залишок грошового зобов'язання визначеного в податковому повідомленні-рішенні № в сумі 133163,05 грн.

Таким чином, узгоджену сума грошового зобов'язання в розмірі 180682,00 грн грн, визначену податковим повідомленням рішенням форми «Р» від 20.11.2017 року №, позивач сплати 20.11.2018 року, з порушенням 10 денного строку визначеного пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Враховуючи порушення позивачем строку сплати узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 20.11.2017 року №, відповідач правомірно застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції, передбачені пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Доводи позивача щодо відсутності податкового боргу в сумі 513867,67 грн, у зв'язку з відкликанням податкової вимоги №16229-17 від 07.12.2017 року, та самостійним погашенням боргу відповідачем, що встановлено ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.01.2018 року по справі №819/2195/17, суд вважає необґрунтованими, оскільки зміни до інтегрованої картки в частині розміру грошового зобов'язання в сумі 513867,67 грн внесені відповідачем на підставі пункту 60.2 статті 60 Податкового кодексу України, у зв'язку з оскарженням податкового повідомлення-рішення від 20.11.2017 року №, яким визначена сума вказаного грошового зобов'язання, а не у зв'язку із погашенням податкового боргу.

Суд вважає безпідставним посилання позивача на порушення статті 61 Конституції України у зв'язку з тим, що за порушення терміну сплати податкового зобов'язання по податковому повідомленню-рішенню № від 20.11.2017 року відповідач двічі застосовував фінансову відповідальність, пеню та штраф .

Пунктом 14.1.162. статті 14 ПК України визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов'язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Згідно з пунктом 14.1.265. статті 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Таким чином, нарахування відповідачем пені згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України та застосування штрафу відповідно до пункту 126.1 cтатті 126 ПК України є різними видами фінансової відповідальності, застосування яких не суперечить вимогам статті 61 Конституції України.

Суд також вважає безпідставним посилання позивача на порушення відповідачем пункту 86.8 статті 86 ПК України, як на підставу для визнання рішень протиправними.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Суд встановив, що акт про результати камеральної перевірки даних з податку на додану вартість №6322/19- 00-53-05/35578504 від 26.11.2018 року позивач отримав засобами поштового зв'язку 28 листопада 2018 року. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті 13 грудня 2018 року, із затримкою строку для їх прийняття на один день.

Суд вважає, що порушення відповідачем строку прийняття оскаржуваних рішень на один день не може слугувати підставою для скасування податкових повідомлень-рішень № та №, оскільки не є перешкодою для реалізації наданого платнику податків права на їх оскарження.

При цьому, суд враховує, що предметом спору у справі є обґрунтованість застосування до позивача штрафних санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями, а не правомірність дій посадових осіб контролюючого органу під час проведення перевірки та оформлення її результатів, а зазначені позивачем обставини не визначаються законом як підстави для скасування податкових повідомлень-рішень контролюючого органу.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду відповідач довів правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 13.12.2018 року № та №.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову фермерського господарства "Золотий жайвір" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.12.2018 відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 20 лютого 2019 року

Позивач:Фермерське господарство "Золотий жайвір" (вул. Запорізька, 11,Волочиськ,Хмельницька область,31200 , код ЄДРПОУ - 35578504)
Відповідач:Головного управління ДФС у Тернопільській області (вул. Білецька, 1,Тернопіль,46021 , код ЄДРПОУ - 39403535)

Головуючий суддя ОСОБА_2