Справа № 0940/1480/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3659/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Сапіги В.П.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - Мельник Р.Я.;

від відповідачів - Маліновська М.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС в Івано-Франківській обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.10.2018р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Вест» до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС в Івано-Франківській обл. про визнання протиправними та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, рішення з питань розгляду скарги, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Біньковська Н.В., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 22.10.2018р., м.Івано-Франківськ; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 22.10.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

17.08.2018р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Комфорт-Вест» звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати:

рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня - Головного управління /ГУ/ ДФС у Волинській обл. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних /ЄРПН/ № 693728/32605414 від 11.05.2018р. податкової накладної № 14 від 14.11.2017р.;

рішення комісії ДФС України з питань розгляду скарг № 6532/32605414/2 від 24.05.2018р., яким залишено скаргу позивача без задоволення, а рішення комісії контролюючого органу № 693728/32605414 від 11.05.2018р. про відмову в реєстрації податкової накладної № 14 від 14.11.2017р. - без змін;

зобов'язати ДФС України зареєструвати податкову накладну № 14 від 14.11.2017р. в ЄРПН днем її подання;

стягнути на його користь суму сплаченого судового збору в розмірі 5286 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів (а.с.5-8).

Розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.10.2018р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня - ГУ ДФС в Івано-Франківській обл. № 693728/32605414 від 11.05.2018р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 14 від 14.11.2017 в ЄРПН; визнано протиправним та скасовано рішення комісії ДФС України з питань розгляду скарг № 6532/32605414/2 від 24.05.2018р.; зобов'язано ДФС України зареєструвати податкову накладну № 14 від 14.11.2017р. в ЄРПН днем її подання; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 1762 грн.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС в Івано-Франківській обл. на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 3524 грн. (а.с.111-120).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржили відповідачі ДФС України та ГУ ДФС в Івано-Франківській обл., які покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просять суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.127-130).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовують тим, що згідно фактичних обставин справи після зупинення реєстрації спірної податкової накладної було запропоновано позивачу подати пояснення і підтверджуючі документи. Разом з тим, представлений останнім перелік документів був неповним, що слугувало підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 14 від 14.11.2017р.

Зокрема, в рамках договору № 20-09/1 від 20.09.2017р. поставки нафтопродуктів, укладеного з ТзОВ «Статусінвестгруп», надано платіжне доручення № 365 від 17.10.2017р. без відмітки банку, останнє також долучалось позивачем як доказ придбання матеріалів по видаткових накладних № РН-0000423 від 07.10.2017р. та № РН-0000431 від 10.10.2017р. у справі №809/893/18 по податковій накладній № 30 від 31.10.2017р. на суму 980000 грн.

Також є відсутніми заявки на отримання бітуму, дорожні листи до товарно-транспортних накладних /ТТН/, у ТТН відсутні дані про час навантаження та розвантаження, вказана тільки дата, відсутні документи про якість продукції, не зазначено особу, яка прийняла товар а також відсутній акт прийому-передачі товару та податкові накладні від ТзОВ «Статусінвестгруп».

На підтвердження виконання умов договору поставки № Ю-174/16 від 15.07.2016р., укладеного з ТзОВ «ГранітТорг», позивачем надано, зокрема, платіжне доручення № 430 від 08.11.2017р. на суму 110000 грн. без відмітки банку (дане платіжне доручення долучалось позивачем як доказ придбання матеріалів у справі № 809/893/18 по податковій накладній № 30 від 31.10.2017р. на суму 980000 грн.), відсутніми є податкова накладна, сертифікат відповідності, радіаційний сертифікат, паспорт якості.

Стосовно договору переробки давальницької сировини № 24 від 15.06.2017р., укладеного з Філією «Івано-Франківське ДЕУ» представлені, зокрема, платіжні доручення № 423 від 07.11.2017р. на суму 300000 грн. та № 445 від 10.11.2017р. на суму 100000 грн без відміток банку (дані платіжні доручення долучались до матеріалів справи № 809/893/18 як доказ сплати по акту виконаних робіт від 31.10.2017р.).

Відповідно до пояснень позивача податкова накладна № 14 від 14.11.2017р. на суму 200000 грн. виписана на користь ТзОВ «Інтер Буд» у зв'язку із тим, що останній здійснив авансовий платіж за продукцію, однак жодного підтвердження про надходження коштів на рахунок ТзОВ «Комфорт Вест» у сумі 200000 грн. не надано. Суду надана роздруківка бланку платіжного доручення без обов'язкових підписів посадових осіб, печатки, відмітки банку про проведення коштів, що не є доказом надходження коштів (зазначене стосується всіх платіжних документів, наданих позивачем).

Щодо вимоги про зобов'язання ДФС України зареєструвати податкову накладну № 14 від 14.11.2017р. днем її подання, то остання є похідною позовною вимогою, оскільки задоволення цієї вимоги залежить від задоволення вимоги про визнання протиправним та скасування рішення комісії про відмову в реєстрації податкової накладної.

Крім того, щодо задоволених позовних вимог про зобов'язання ДФС України зареєструвати податкову накладну днем її подання слід наголосити, що відповідно до абз.2 п.28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. постановою КМ України № 117 від 21.02.2018р., податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п.20 постанови КМ України № 1246 від 29.12.2010р. «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Постанова КМ України № 1246 від 29.12.2010р. «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» є загальним нормативно-правовим актом, який регулює порядок ведення ЄРПН, а постанова КМ України № 117 від 21.02.2018р. «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» є спеціальним нормативно-правовим актом, оскільки регулює процедуру зупинення реєстрації податкових накладних, прийняття рішення про реєстрацію чи відмову в реєстрації податкових накладних та порядок їх реєстрації при наявності відповідного рішення.

В даному випадку існує колізія норм права, при цьому навіть при задоволенні позовних вимог щодо скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, їх реєстрація можлива лише днем набрання законної сили судовим рішенням.

Позивачем ТзОВ «Комфорт Вест» скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.160-162).

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника відповідачів на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ТзОВ «Комфорт-Вест» є юридичною особою та перебуває на обліку в ГУ ДФС в Івано-Франківській обл. (а.с.9-14).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.11.2017р. основними видами діяльності позивача є: 23.99 виробництво неметалевих мінеральних виробів, у тому числі 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (а.с.9-14).

Також позивач ТзОВ «Комфорт-Вест» зареєстрований платником податку на додану вартість /ПДВ/ з 01.07.2016р. (а.с.15).

Під час судового розгляду з'ясовано, що у рамках здійснення господарської діяльності ТзОВ «Комфорт-Вест» здійснило придбання необхідних для виробництва асфальтобетонної суміші інгредієнтів, а саме:

бітуму дорожнього у ТзОВ «Статусінвестгруп», що стверджується договором № 20/09-1 від 20.09.2017р. поставки нафтопродуктів, видатковими накладними № РН-0000472 від 02.11.2017р., № РН-0000486 від 13.11.2017р., товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів № 02/1 від 02.11.2017р., № 13/1 від 13.11.2017р., платіжним дорученням № 365 від 17.10.2017р. (а.с.25-31);

щебню та відсіву у ТзОВ «ГранітТорг», що підтверджується договором поставки № Ю-174/16 від 15.07.2017р., видатковими накладними № 1219 від 06.11.2017р., № 1169 від 09.10.2017р., платіжним дорученням № 430 від 08.11.2017р. (а.с.32-42).

Транспортування відсіву і щебню від ТзОВ «ГранітТорг» здійснювалася ПАТ «Українська залізниця», що підтверджено договорами № 163-16 від 22.06.2016р. та № л/мчЛьвів/16/1112/м/н від 25.10.2016р., предметом яких є надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом України, навантажувально-розвантажувальні роботи; платіжними дорученнями № 345 від 06.10.2017р., № 360 від 17.10.2017р., актом звірки розрахунків станом на 30.11.2017р. (а.с.43-51).

Для виготовлення асфальтобетонної суміші ТзОВ «Комфорт-Вест» уклало договори на переробку давальницької сировини - відсіву, щебню та бітуму на готову продукцію - асфальтобетонну суміш, зокрема, з ДП «Івано-Франківський облавтодор» в особі філії «Івано-Франківське ДЕУ», що стверджується договором № 24 від 15.06.2017р., актом надання послуг від 30.11.2017р., платіжними дорученнями № 445 від 10.11.2017р., № 423 від 07.11.2017р. (а.с.52-55).

У подальшому виготовлену асфальтобетонну суміш позивач реалізував ТзОВ «Інтер-Буд» на підставі договору поставки № 05/05 від 05.05.2017р., предметом якого є поставка асфальтобетонної суміші окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у заявках-замовленнях покупця (а.с.56-58). Позивачем здійснено поставку асфальтобетонної суміші для вказаного контрагента на а/д с.Пістань-Космач (пункт розвантаження). Перевезення асфальтобетонної суміші здійснювалось транспортними засобами, орендованими ТзОВ «Комфорт-Вест» у ФОП ОСОБА_6, що підтверджено договором оренди транспортного засобу № 09/12 від 12.09.2017р., товарно-транспортними накладними № 5 від 16.11.2017р., № 6 від 23.11.2017р., № 7 від 27.11.2017р., № 8 від 28.11.2017р., актом надання послуг № 3 від 30.11.2017р., платіжним дорученням № 542 від 03.01.2018р. (а.с.61-69).

Здійснення поставки та передачі асфальтобетонної суміші контрагенту ТзОВ «Інтер Буд» підтверджено також видатковою накладною № РН-0000067 від 30.11.2017р., податковою накладною № 14 від 14.11.2017р. Проведення ТзОВ «Інтер Буд» авансової оплати (на умовах попередньої оплати) за поставлену суміш засвідчується платіжним дорученням № 386 від 14.11.2017р. (а.с.59, 60, 70).

05.12.2017р. вказана податкова накладна відправлена підприємством на реєстрацію в ЄРПН.

У цей же день позивачем отримано Квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, згідно якої податкову накладну № 14 від 14.11.2017р. прийнято, однак реєстрація останньої зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу /ПК/ України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затв. наказом МФ України № 567 від 13.06.2017р. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2715. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п.«в» пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФ України № 567 від 13.06.2017р., та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу (а.с.71).

Позивачем на підтвердження правомірності складення та подання спірної податкової накладної надіслано контролюючому органу електронним зв'язком повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, до якого долучено пояснювальну записку та 9 текстових файлів (а.с.72).

Із змісту пояснювальної записки та представлених документів слідує, що ТзОВ «Комфорт-Вест» здійснює виробництво неметалевих мінеральних виробів, до яких згідно УКТ ЗЕД відносяться палива мінеральні; нафта та продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні (код УКТ ЗЕД 27), в тому числі асфальтові суміші для дорожнього покриття (а.с.73-74).

Рішенням комісії ГУ ДФС в Івано-Франківській обл., яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації накладних, № 693728/32605414 від 11.05.2018р. позивачу ТзОВ «Комфорт-Вест» відмовлено у реєстрації податкової накладної № 14 від 14.11.2017р. в ЄРПН. Підставою для такої відмови вказано ненадання платником податку копій документів: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Також в додатковій інформації вказано на відсутність розрахункового платіжного документа від 14.11.2017р., який підтверджує факт отримання авансу в сумі 200000 грн. (а.с.75).

15.05.2018р. на вказане рішення позивачем на адресу ДФС України подана скарга (а.с.77). Рішенням комісії ДФС України № 6532/32605414/2 від 24.05.2018р. скаргу позивача залишено без задоволення з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про задоволення скарги (а.с.78).

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня ГУ ДФС в Івано-Франківській обл. № 693728/32605414 від 11.05.2018р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 14 від 14.11.2017 в ЄРПН, та рішення комісії ДФС України з питань розгляду скарг № 6532/32605414/2 від 24.05.2018р. не відповідають вимогам закону.

Наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Згідно п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Матеріалами справи стверджується проведення у жовтні-листопаді 2017 року позивачем господарських операцій по придбанню бітуму дорожнього у ТзОВ «Статусінвестгруп», щебню та відсіву - у ТзОВ «ГранітТорг», а також наступне виготовлення із придбаних матеріалів готової продукції - асфальтобетонної суміші; виконавцем вказаних робіт було ДП «Івано-Франківський облавтодор» в особі філії «Івано-Франківське ДЕУ». У подальшому виготовлену асфальтобетонну суміш позивач реалізував ТзОВ «Інтер-Буд».

Вказані господарські операції підтверджені належними первинними документами, які позивачем представлені відповідачам під час виникнення правовідносин щодо реєстрації податкової накладної № 30 від 31.10.2017р. в ЄРПН.

Аналіз вказаної податкової накладної свідчить про її відповідність тим вимогам, які до неї висуваються у п.201.1 ст.201 ПК України та у наказі Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015р. «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», і відповідачі не вказують на наявність будь-яких недоліків форми та змісту зазначених податкових накладних.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно п.201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010., податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу (п.12 цього Порядку).

Згідно із п.13 наведеного Порядку за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р. «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (втратив чинність з 25.05.2018р. згідно з наказом Міністерства фінансів України № 409 від 06.04.2018р.), передбачено, що моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Станом на дату подання ТзОВ «Комфорт-Вест» податкової накладної № 30 від 31.10.2017р. на реєстрацію в ЄРПН, а також на момент складення квитанції від 05.12.2017р. та винесення рішення № 693728/32605414 від 11.05.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН вказаний наказ Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р. був чинний.

За приписами пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017р., визначено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пп.201.16.2, 201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту. Форма таких рішень встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Постановою КМ України № 117 від 21.02.2018р. «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» визначено, що платники податку на додану вартість, у яких до 01 грудня 2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», та які станом на 01 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Як убачається із матеріалів справи, позивачем скеровані на адресу ДФС України копії первинних документів, про що свідчить повідомлення № 19 від 07.05.2018р. щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої зупинена (а.с.72).

Також у матеріалах справи містяться первинні документи, які засвідчують придбання позивачем матеріалів, укладення договору на їх переробку і виготовлення готової продукції, яка в подальшому була реалізована позивачем третій особі.

Відповідно до постанови КМ України № 117 від 21.02.2018р. підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податків письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

У зв'язку з вищевикладеним, рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня - відповідача ГУ ДФС у Волинській обл. про відмову в реєстрації в ЄРПН № 693728/32605414 від 11.05.2018р. податкової накладної № 14 від 14.11.2017р. не ґрунтується на вимогах закону.

Додатково колегія суддів враховує, що згідно фактичних обставин справи відповідачі в обґрунтування своєї позиції послались на ненадання позивачем переліку первинних документів, який наведений у вищевказаних Критеріях.

Однак є цілком зрозумілим, що за різними господарськими операціями можуть складатися і різні первинні документи, а тому необхідність складання тих чи інших первинних документів та можливість їх подання податковому органу залежить перш за все від сутності господарських операцій.

Тому стверджуючи про ненадання певних первинних документів, які зазначені у вищевказаних Критеріях, суду необхідно встановити, які саме первинні документи повинні складатися на підтвердження конкретних господарських операцій.

Однак відповідачі при прийнятті спірних рішень такого аналізу не здійснили.

Між тим, позивачем під час судового розгляду представлено всі необхідні первинні документи на підтвердження здійснення розглядуваних господарських операцій.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про зобов'язання зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, оскільки такі зобов'язальні дії направлені на відновлення порушених прав позивача.

Відповідачі не довели правомірності рішення №693728/32605414 від 11.05.2018р. про відмову в реєстрації податкової накладної № 14 від 14.11.2017р., при цьому така відмова здійснена формально. Будь-яких доказів на підтвердження нереальності господарських операцій ТзОВ «Комфорт-Вест», на підставі яких було складено податкову накладну № 14 від 14.11.2017р., відповідачами не представлено, факт порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства не доведено.

Враховуючи наявність у позивача передбачених законом документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та ТзОВ «Інтер Буд», та беручи до уваги те, що такі документи були надані позивачем, Комісія ГУ ДФС у Івано-Франківській обл. не мала правових підстав для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних.

При цьому доводи відповідачів про відсутність заявок на отримання бітуму, дорожніх листів до товарно-транспортних накладних, відсутність у товарно-транспортних накладних даних про час навантаження та розвантаження, відсутність документів про якість продукції, акту прийому-передачі товару та податкової накладної від ТзОВ «Статусінвестгруп», не можуть прийматися до уваги, оскільки наведені обставини не були причиною відмови у реєстрації податкової накладної №14 від 14.11.2017р.

Також не свідчить про наявність правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної № 14 від 14.11.2017р. подання позивачем платіжних доручень щодо оплати по взаємовідносинах із ТзОВ «Статусінвестгруп», ТзОВ «ГранітТорг» у інших справах, оскільки суми платежів, зазначені у цих платіжних дорученнях, є більшими, за суми наведених вище господарських операцій, які мають неодноразовий характер.

Крім того, податкова накладна № 14 від 14.11.2017р. виписана по товарних операціях позивача із ТзОВ «Ітер Буд». У платіжному дорученні № 386 від 14.11.2017р. зазначено дату отримання його банком та дату проведення банком платежу 14.11.2017р.

Згідно п.56.23. ст.56 ПК України оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється у порядку, визначеному цією статтею з урахуванням таких особливостей, зокрема, скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику; скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У відповідності до п.3 Порядку розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затв. постановою КМ України № 117 від 21.02.2018р. скарги подаються платником податку на додану вартість (далі - платник податку) до ДФС протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності рішенням комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до Порядку зупинення реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Якщо останній день строку припадає на вихідний, неробочий або святковий день, останнім днем такого строку вважається перший робочий день, що настає за вихідним, неробочим або святковим днем. Строк подання скарги може бути продовженим за правилами і на підставах, визначених пунктом 102.6 статті 102 Податкового кодексу України.

Пункт 11 даного Порядку встановлює, що платник податку може додавати до скарги пояснення та копії документів, завірені у встановленому порядку, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена.

Згідно п.13 цього Порядку за результатами розгляду скарги комісія з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень: задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії ДФС; залишає скаргу без задоволення та рішення комісії ДФС без змін; залишає скаргу без розгляду.

За результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає рішення щодо скарги та надсилає його платнику податку у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 Кодексу, в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Постановою КМ України № 117 від 21.02.2018р. затверджено Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, згідно пункту 13 за результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень: 1) задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; 2) залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін; 3) залишає скаргу без розгляду.

Враховуючи встановлені судом обставини протиправності прийнятого комісією ГУ ДФС в Івано-Франківській обл. рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН та відсутність законодавчо закріплених перешкод для такої реєстрації, послідовним та обґрунтованим буде визнання протиправними та скасування рішення Комісії ДФС України з питань розгляду скарг № 6532/32605414/2 від 24.05.2018р.

Застосовуючи такий спосіб відновлення прав позивача, колегія суддів звертає увагу на положення пп.201.16.4. п.201.16 ст.201 ПК України, відповідно до якого податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме відповідною комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином, нормами чинного законодавства України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Згідно п.28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. постановою КМ України № 117 від 21.02.2018р., податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій, зокрема: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до ЄРПН визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010р.

Зокрема, пунктом 19 цього Порядку визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до п.20 вказаного Порядку у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Частиною другою ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975р. у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Colder v. the United Kingdom), пп. 2836. Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex Croatia), заява № 58112/00, п.45, від 10.07.2003р., та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia», заява № 48778/99, п.25, ECHR 2002-П)».

За усталеною судовою практикою дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980р. на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційним є право суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Відповідачі не наділені повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Також фіскальний орган був зобов'язаний у 2017 році у Квитанціях № 1 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений п.6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, чинних на момент зупинення.

Визначення фіскальним органом у Квитанції № 1 конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких містився у наказі № 567 від 13.06.2017р. «Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», який був чинний на момент зупинення реєстрації податкової накладної. Даний наказ діяв на момент зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН і був скасований наказом Міністерства фінансів України № 409 від 06.04.2018р. у зв'язку із прийняттям постанови КМ України № 117 від 21.02.2018р.

Аналогічно позивач був позбавлений можливості надати ґрунтовні пояснення і підтверджуючі документи у 2018 році, коли вже діяла постанова КМ України № 117 від 21.02.2018р., яка передбачала перелік документів для аналізу, оскільки не володів повною інформацією про підстави для зупинення реєстрації податкових накладних.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків чи підстави для зупинення реєстрації.

Також зі змісту Квитанції № 1 по податковій накладній вбачається, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних (а.с.71).

Таким чином, у Квитанції №1 фіскальним органом в порушення пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України не вказано конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (п.6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), не зазначено конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений наказом № 567 від 13.06.2017р.

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянтів, які наведені у поданій ними апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а відтак останні не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, а тому заявлений позов підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ДФС в Івано-Франківській обл.

У зв'язку із відстроченням ДФС України сплати судового збору за подання апеляційної скарги згідно ухвали апеляційного суду від 03.01.2019р. про відкриття апеляційного провадження (а.с.149), суму відстроченого судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 5286 грн. належить відповідно до вимог ст.ст.133, 143 КАС України стягнути з останньої в дохід Державного бюджету України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.133, 139, 143, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС в Івано-Франківській обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.10.2018р. в адміністративній справі № 0940/1480/18 залишити без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління ДФС в Івано-Франківській обл.

Стягнути з Державної фіскальної служби в дохід Державного бюджету України (реквізити платежу: отримувач коштів - УК у Галицькому районі м.Львова; код отримувача за ЄДРПОУ - 38007573; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО - 899998; рахунок отримувача - 1057; код класифікації доходів бюджету - 22030101) суму відстроченого судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 5286 (п'ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
В. П. Сапіга
Дата складення повного судового рішення: 20.02.2019р.