Справа № 0940/1843/18
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/705/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участі: секретаря судових засідань Герман О.В.,

представника позивача Дутчака Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року, ухваленого під головуванням судді Гундяка В.Д. в м. Івано-Франківську о 14 год. 37 хв., повний текст якого складений04.12.2018, у справі за адміністративним позовом Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови,

ВСТАНОВИВ:

Яблуницька сільська рада Верховинського району Івано-Франківської області звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, в якому просила: визнати протиправними дії відповідача в ході проведення позапланової перевірки; визнати протиправним та скасувати припис від 21.08.2018 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; визнати протиправною та скасувати постанову від 25.09.2018 за № 24/1009/m.5/2018 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 33138 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржені рішення прийняті за наслідками перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудування, яка проведена поза межами строків, визначених у направленні від 26.07.2018 року за №699/1009/m.7/2018. Тому вважає, що відповідно припис та постанова, які складені за результатами її проведення, є протиправними та підлягають до скасування. Крім того вказує, що в акті №699/1009/m.7/2018 в графі, в якій проставляється відмітка про пред'явлення особі, відносно якої проводиться перевірка службового посвідчення, остання відсутня, що свідчить про незаконність подальших дій інспектора з проведення позапланової перевірки. Звернув увагу суду, що постанова про притягнення позивача до відповідальності винесена з порушенням строку, встановленого чинним законодавством.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року відмовлено в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив позивач, вважає його незаконним та не обґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та постановити нове рішення (постанову), яким позов задовольнити повністю.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує зокрема тим, що строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні. Однак, згідно направлення від 26.07.2018 за №699/1009/m.7/2018 для проведення планового (позапланового) заходу встановлено, що строк дії направлення становив з 09.08.2018 до 19.08.2018, тобто строк, в межах якого уповноважені особи відповідача мають відповідні повноваження на проведення позапланової перевірки на об'єкті - нове будівництво берегозакріплювальних споруд на річці Білий Черемош в с. Яблуниця пр. Тікачі (вище лікарні) Верховинського району Івано-Франківської області. В суді першої інстанції встановлено, що строк проведення позапланової перевірки не був продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу ДАБК не більше ніж на два робочих дні. Натомість уповноважені особи відповідача самостійно продовжили її строки шляхом складання службової записки. Тобто, дану позапланову перевірку уповноваженими особами відповідача проведено поза межами строків, визначених у направленні для її проведення. Також зазначає, про відсутність повного і всебічного з'ясування всіх обставин у даній справі свідчить те, що виконання робіт згідно договору підряду від 07.06.2018 за №4 по об'єкту: «Нове будівництво берегозакріплювальних споруд на річці Білий Черемош в с. Яблуниця пр. Тікачі (вище лікарні) Верховинського району Івано-Франківської області» здійснювалось підрядною організацією - ТзОВ «ПМК-77» на замовлення Яблуницької сільської ради, а тому твердження відповідача про порушення позивачем, як замовником будівництва не представлено загального журналу робіт, журналу авторського нагляду та журнал вхідного контролю якості продукції є хибним, оскільки згідно п.4.8 ДБН А.3.1-5:2016 вбачається, що за результатами виконаних будівельних робіт має бути оформлена виконавча документація. Перелік необхідної виконавчої документації, визначений відповідно до вимог нормативних документів щодо виконання відповідного виду робіт на конкретному об'єкті будівництва, має бути наведений у ПВР. Оскільки відповідні будівельні роботи проводились підрядною організацією, а тому загальний журнал робіт знаходився у підрядника, автора проекту, а не замовника робіт. Скаржник звертає увагу і на терміни розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, де за приписами п. 15 «Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 за №244, справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності мала розглянутись уповноваженими особами відповідача до 09.09.2018, а натомість її розглянуто 25.09.2018.Крім наведеного вказує й на те, що 25.09.2018 відповідачем розглянуто справу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та накладено штраф, однак згідно приписів п.6 ч.3 ст.2 Закон України №208/94-ВР вбачається, що суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за правопорушення, однак позивач був замовником будівельних робіт, при тому не суб'єктом містобудування.

Відповідач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивача, у якому зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права, а тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з'явився, що у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та це знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що на підставі звернення Івано-Франківської місцевої прокуратури за №90-2756-18 від 23.07.2018 відповідачем видано наказ за №699-11 від 26.07.2018 про проведення позапланового заходу та відповідно направлення за №699/1009/m.7/2018 від 26.07.2018. Відповідно до вищевказаних документів головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу ОСОБА_3 проведена позапланова перевірка дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, якою виявлено порушення, а саме: замовником не представлено загального журналу робіт, журналу авторського нагляду, журналу вхідного контролю якості продукції по новому будівництві берегозакріплювальних споруд на р. Білий Черемош в с.Яблуниця, здійснення будівництва не у відповідності до проектної документації.

За наслідками вищевказаної перевірки суб'єктом владних повноважень складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та оскаржений припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 21.08.2018.

Судом також встановлено, що відповідно до постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за №24/1609/m.5/2018 від 25.09.2018 Яблуницьку сільську раду Верховинського району Івано-Франківської області визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Вважаючи у зв'язку із цим свої права порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У відповідності до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням відповідача, суд керується, зокрема, положеннями ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надавши правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд першої інстанції правомірно виходив з такого.

Перш за все слід зазначити, що повноваження Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VІ), Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Основним завданням Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є в тому числі звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком (п.16 Порядку № 553 ).

Згідно пункту 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

Як встановлено судом, направлення на проведення планового (позапланового) заходу від 26.07.2018 № 699/1009/m.7/2018отримано сільським головою ОСОБА_4 09.08.2018, тобто безпосередньо перед початком позапланової перевірки. Окрім того, 26.07.2018 відповідачем на адресу Яблуницької сільської ради направлено письмове повідомлення про проведення позапланової перевірки.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, суб'єкт містобудування, який вважає протиправними дії службових осіб управління державної архітектурно-будівельної інспекції до початку проведення перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень законодавства, дотримання якого контролюється органами.

Отже, безпідставними є твердження позивача щодо незазначення в п.6 розділу VII акта інформації про пред'явлення позивачу головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу ОСОБА_3 службового посвідчення як обставини, що безумовно свідчить про порушення відповідачем абз.11 п.7 Порядку №533.

Надаючи правову оцінку обставині порушення строку проведення позапланової перевірки позивача колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п.7 Порядку №553 строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Відповідно до направлення за №699/1009/m.7/2018 від 26.07.2018 строк перевірки був визначений з 09.08.2018 по 19.08.2018.

В подальшому головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу ОСОБА_3 було підготовлено службову записку від 20.08.2018 за №2270/1009/1.17/2018 щодо доцільності продовження терміну позапланової перевірки на два робочі дні.

Відповідно до наданих в судовому засіданні пояснень представника відповідача, на її думку, посадова особа управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області шляхом проставлення візи прийняла рішення про продовження строку проведення позапланової перевірки.

Суд першої інстанції вірно не погодився з позицією сторони відповідача, що посадова особа управління ДАБІ в Івано-Франківській області шляхом проставлення візи прийняла рішення про продовження строку проведення позапланової перевірки, оскільки п.7 Порядку №553чітко визначено суб'єкта прийняття такого рішення та його форму, з наявної в матеріалах справи та дослідженої копії доповідної записки неможливо становити ні суть рішення, ні особу, яка його приймала, крім того не дотримано письмової форми такого документа.

Однак враховуючи, що кінцевий термін перевірки припав на неділю - вихідний день, місцевий суд правильно встановив, що позапланова перевірка була проведена в межах максимальних термінів її проведення, а тому процедурні порушення, допущені відповідачем, не вплинули на результати проведеної перевірки та виявлені правопорушення. Крім того, такі дії суб'єкта владних повноважень не призвели до порушення прав позивача, а отже їх не слід вважати протиправними.

Щодо доводів апелянта про порушення строку прийняття постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за від 25.09.2018 № 24/1609/m. 5/2018 колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пунктів 16, 17 Порядку накладення штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженої Постановою КМУ від 06.04.1995 за № 244, справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи. Справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Як встановлено судом першої інстанції, розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності був відкладений на 25.09.2018 року у зв'язку з неналежним повідомленням позивача, відтак дане порушення строку зумовлене необхідністю захисту прав Яблуницької сільської ради.

З тих підстав суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання представника позивача на порушення відповідачем строку прийняття постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за №24/1609/m.5/2018 від 25.09.2018.

Необхідно зауважити, що позивачем як підставу позову не було зазначено відсутність на порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, що свідчить про фактичне визнання Яблуницькою сільською радою наявності самого порушення, зафіксованого в акті.

Також суд звертає увагу, що до апеляційної скарги долучено договір підряду від 04.06.2018 № 4, укладеного між Яблуницькою сільською радою (замовник) та ТзОВ «ПМК-77» (підрядник), відповідно до п. 1 розділу 4 «Права та обов'язки сторін» здійснювати у будь-який час технічний нагляд і контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконання робіт та інше.

Загалом оцінюючи наведені апелянтом доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені в позовній заяві та апеляцій скарзі, були перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про незаконність, необґрунтованість та невідповідність висновків суду обставинам справи чи прийнятих з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не бачить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Беручи до уваги встановлене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та безпідставними, у задоволенні яких необхідно відмовити повністю.

В силу ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року у справі №0940/1843/18- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 25.02.2019.