Справа № 807/1121/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/221/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода»,

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року (суддя - Рейті С.І., час ухвалення - не вказано, місце ухвалення - м.Ужгород, дата складання повного тексту - 19.11.2018 року),

в адміністративній справі №807/1121/16 за позовом Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

встановив:

У серпні 2016 року позивач КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Ужгородської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 12.08.2016 року № про зобов'язання позивача сплатити штраф у розмірі 698556,03 грн..

Відповідач Ужгородська ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року відмовлено в задоволенні позову.

З цим рішенням суду першої інстанції від 13.11.2018 року не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, неналежного дослідження доказів, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, а тому це рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» зазначає, що при перевірці, оформленій Актом №12/12-01/03344326 від 28.07.2016 р., податковий орган використовував дані про сплату ПДВ, що не містяться в податкових деклараціях (розрахунках) позивача. Однак, п.75.1.1 ст.75 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків. Тобто, вказує апелянт на те, що відповідач не мав права використовувати дані, які містяться в будь-яких інших носіях інформації, включаючи технологічні файли Держказначейства, які не є складовою податкової звітності. Також, судом першої інстанції залишено поза увагою судові рішення, якими встановлено порушення при веденні облікової картки платника ПДВ, які призвели до завищення розміру податкового боргу, штучної затримки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань та завищеного нарахування штрафних санкцій, що відобразилось також на періоді, який охоплювався перевіркою від 28.07.2016 р.. Таким чином, оскаржене податкове повідомлення-рішення від 12.08.2016 р. прийняте на підставі даних облікової картки платника ПДВ, яка містить недостовірні дані, тобто є необгрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню. Також, звертає увагу апелянт на порушення відповідачем статей 77-79, 86 ПК України щодо вручення під розписку або надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії наказу про проведення документальної перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку (і місця) проведення такої перевірки, чим грубо було порушено права платника податку щодо його ознайомлення, участі у перевірці тощо.

За результатами апеляційного розгляду апелянт КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» просить скасувати рішення суду від 13.11.2018 року та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, з урахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що посадовими особами Ужгородської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області проведено камеральну перевірку КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» щодо своєчасності сплати податку на додану вартість, за результатами якої складено Акт перевірки від 28.07.2016 р. №12/12-01/03344326 (а.с. 9-10).

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.57.1, п.57.3 ст.57 та п.203.2 ст.203 ПК України. Вказані порушення, на думку контролюючого органу, полягають у тому, що було виявлено несвоєчасну сплату податку на додану вартість за період листопад 2014 р., березень, квітень, травень, липень, серпень та вересень 2015 року, уточнюючих розрахунків до декларацій ПДВ від 08.09.2015 року, від 23.09.2015 року, 24.09.2015 року та 21.10.2015 року, податкового повідомлення-рішення (форма Р) № від 05.08.2015 року та Ухвала суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 807/2591/14 від 21.05.2015 року (декларації за вересень, листопад та грудень 2014 року, січень та лютий 2015 року, уточнюючий розрахунок від 25.03.2015 року).

На підставі вказаних висновків Акту перевірки від 28.07.2016 року відповідачем винесено відносно позивача податкове повідомлення-рішення від 12.08.2016 року № про зобов'язання позивача сплатити штраф за затримку сплати грошового зобов'язання в сумі 698556,03 грн. (а.с. 11).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем надано достатні і беззаперечні докази на підтвердження факту несвоєчасності сплати позивачем узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість, а тому оскаржене податкове повідомлення-рішення прийняте у межах, спосіб та в порядку передбаченому чинним законодавством.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України (в редакції чинній від 02.06.2016 року, тобто на час розглядуваних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України).

Згідно п.76.1 ст.76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Аналіз наведених законодавчих положень свідчить про те, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених п.75.1 ст.75 ПК України, та є способом здійснення податкового контролю, що проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що її проведення не потребує наказу керівника податкового органу або іншого спеціального дозволу чи направлення, згоди платника податків та його присутності. Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичних та/або методологічних помилок або інших відомостей, які призвели до заниження або завищення податкового зобов'язання чи інших порушень. Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об'єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей камеральною перевіркою не охоплюється.

З 01.01.2017р. підпункт 75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України доповнено абзацом другим згідно із Законом №1797-VIII від 21.12.2016 р. наступного змісту: «предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах».

Таким чином, Законом України №1797-VIII від 21.12.2016 р. до переліку питань, які можуть бути предметом камеральної перевірки, віднесено і своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання.

З матеріалів справи та змісту Акту перевірки від 28.07.2016 року видно, що фактичною підставою для застосування до позивача штрафних санкцій оскарженим податковим повідомленням-рішенням від 12.08.2016 року стали висновки контролюючого органу про несвоєчасну сплату КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» податку на додану вартість.

З цього приводу, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що станом на час проведення вказаної вище перевірки у липні 2016 року в контролюючого органу були відсутні повноваження досліджувати своєчасність сплати платником податків податкових зобов'язань.

Таким чином, контролюючий орган, здійснюючи перевірку своєчасності сплати позивачем узгоджених сум податкових зобов'язань, вийшов за межі предмету камеральної перевірки та прийняв протиправне податкове повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату таких зобов'язань.

Аналогічна правова позиція уже неодноразово була викладена Верховним Судом у справах щодо подібних правовідносин, зокрема у постанові від 11.12.2018 року (справа №806/1525/17).

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем у межах, спосіб та в порядку передбаченому чинним законодавством.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та протиправність оскарженого позивачем податкового повідомлення-рішення Ужгородської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області № від 12.08.2016 року.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції від 13.11.2018 р. і прийняття нової постанови суду про задоволення позовних вимог.

У зв'язку із скасуванням рішення суду першої інстанції та задоволенням апеляційної скарги позивача КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» підлягають відшкодуванню і понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання адміністративного позову і апеляційної скарги, відповідно до вимог статей 139, 143, 322 ч.4 КАС України, шляхом стягнення таких судових витрат в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Розмір відповідних судових витрат позивача підтверджується наявними в матеріалах адміністративної справи платіжними дорученнями.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» - задоволити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року в адміністративній справі №807/1121/16 за позовом Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області № від 12.08.2016 року про зобов'язання Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» сплатити штраф у розмірі 698556,03 грн..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання адміністративного позову в сумі 10478,34 грн. та сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 15717,51 грн..

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 25.02.2019 року