Справа № 440/3790/18
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2019 року м. ПолтаваСправа №440/3790/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Шулик Н.І.

та представників сторін:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЮ" до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЮ" (надалі позивач, ТОВ "ГАЮ") звернулося до суду з позовом до Київської митниці ДФС (надалі також відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення від 23.08.18 № UA125000/2018/000122/2 про коригування митної вартості товарів.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв спірне рішення, оскільки правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна неможливість застосування основного методу не доведені контролюючим органом. За твердженням позивача, у зв`язку з коригуванням митної вартості товарів ТОВ "ГАЮ" додатково сплатило суму ПДВ у розмірі 87695,00 грн без достатніх на те правових підстав.

2. Позиція відповідача.

Відповідач у відзиві проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "ГАЮ" повністю, посилаючись на безпідставність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору. Звертав увагу на те, що подані товариством до митного оформлення документи містили розбіжності та була встановлена відсутність інформації щодо всіх складових митної вартості, у зв'язку з чим митну вартість скориговано.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 5.11.18 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи вирішено здійснити за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання 28.11.18 відкладено за клопотанням представника відповідача у зв'язку з необхідністю підготовки відзиву на позов.

Підготовче засідання 18.12.18 не проводилось у зв'язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.18 продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів.

Протокольною ухвалою суду (постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.19 відповідь ТОВ "ГАЮ" на відзив повернуто без розгляду, у судовому засіданні оголошено перерву з метою витребування доказів.

У судовому засіданні 4.02.19 оголошено перерву з метою отримання додаткових доказів.

Судове засідання 6.02.19 не відбулось у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді.

У судовому засіданні 11.02.19 представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Між компанією Grass AF GmbH & Co KG (Німеччина) /продавець/ та ТОВ "ГАЮ" (покупець) 20.03.18 укладено контракт №ЕА-1/03/18, умовами якого передбачено купівлю-продаж бувших у використанні поліпропіленових мішків БігБег, запресованих у пакети/тюки, у кількості, за ціною і на умовах, викладених в інвойсах, що є невід'ємною частиною цього контракту; умови поставки - FCA м. Люнен (Німеччина) /а.с. 18-20/.

16.07.18 продавцем складено специфікацію до контракту №ЕА-1/03/18, якою передбачено продаж мішків б/в БігБег вагою брутто 16380,00 т та вартістю 1310,40 євро /а.с. 20/.

17.07.18 продавцем виписано інвойс №201840448 на суму 1310,40 євро /а.с. 74/.

На підставі вказаних документів на митну територію України здійснено ввезення товару "Мішки, виготовлені із тканини полотняного переплетення з синтетичних стрічкових ниток поліефіру 100%, максимальною висотою близько 170 см, що використовувались, тип мішка "Біг-Бег", великої містковсті".

Декларантом ТОВ "ГАЮ" для проведення митного оформлення подано митну декларацію № UA125010/2018/006926, у якій митну вартість товару визначено у розмірі 59442,35 грн /а.с. 17/.

Митну вартість товару визначено за основним методом (за ціною договору): ціна товару в іноземній валюті у розмірі 1310,40 євро, що в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату митного оформлення становило 40442,35 грн, + витрати з транспортування товару від м. Люнен (Німеччина) до п/п Ягодин (Україна) у розмірі 19000,00 грн = загальна митна вартість товарів 59442,35 грн.

Під час декларування товарів подано пакет документів, необхідний для митного оформлення вказаного в декларації товару: пакувальний лист, рахунок-фактура (інвойс), коносамент, автотранспортна накладна, сертифікат про походження товару, зовнішньоекономічний договір (контракт), доповнення до контракту, договір про надання послуг митного брокера, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, декларація інвойс, складена експортером, акт про проведення фізичного огляду, фото, заява, яка передує митному оформленню, копія декларації країни відправлення, висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи /а.с. 57/.

Під час надходження декларації митним органом здійснено перевірку за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. За результатами оцінки ризику щодо МД № UA125010/2018/006926 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками і виявила наступні ризики: 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товарів"; 106-2 "Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів".

За наслідками здійсненого посадовими особами митниці контролю наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо його ціни, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У відповідь на звернення митного органу щодо надання додаткових документів, які підтверджують митну вартість товару, декларантом 23.08.18 додатково надано відповідачу: лист продавця від 10.08.18 щодо ступеня зносу товару, заявку на перевезення на суму 1600,00 євро та договір на перевезення, довідку перевізника №25, висновок Полтавського науково-дослідного експериментально-криміналістичного центру від 22.08.18 /а.с. 76-84, 94, 95/.

Київською митницею ДФС 23.08.18 прийнято рішення № UA125000/2018/000122/2 про коригування митної вартості за додатковим методом та визначено вартість товарів у розмірі 0,658918 євро за кілограм. Визначена митна вартість товару обумовлена наявною у контролюючого органу інформацією про раніше визнану контролюючим органом митну вартість аналогічного товару за МД від 31.10.16 №125110011/2016/010911 /а.с. 133-134/.

Не погодившись з рішенням про коригування заявленої митної вартості, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.12 №4495-VI, що набрав чинності з 1.06.12.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами другою та третьою статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця /частина пята статті 58 Митного кодексу України/.

За приписами пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною пятою статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

А відповідно до частини шостої цієї статті, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

Виходячи із системного аналізу наведених вище положень статті 54 Митного кодексу України, суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості контролюючий орган зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які повязані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Суд враховує, що у оспорюваному рішенні відповідачем вказано на неможливість підтвердження правомірності визначення декларантом митної вартості товарів у зв'язку з тим, що подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів.

Мотивуючи дані доводи відповідач посилався на те, що вартість послуг з транспортування товарів від м. Люнен (Німеччина) до м. Полтава (Україна) згідно рахунку від 23.07.18 №25 загалом становить 49380,00 грн. При цьому, вартість автотранспортних послуг по маршруту м. Люнен - м/п Ягодин (відстань 1280 км) становить 19000,00 грн, а від м/п Ягодин до м. Полтави (відстань 847 км) - 30380,00 грн. Наведене, на переконання контролюючого органу, викликає сумнів щодо правдивості даних про вартість транспортних послуг.

Оцінюючи наведені доводи відповідача, суд виходить з такого.

Митною вартістю товарів є сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю.

За придбані товари позивач сплатив компанії Grass AF GmbH & Co KG (Німеччина) грошові кошти у розмірі 1310,40 євро, що в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату митного оформлення становило 40442,35 грн.

У митній декларації № UA125010/2018/006926 декларант визначив митну вартість товарів у загальному розмірі 59442,35 грн, що включає: безпосередню вартість товару, вказану у специфікації від 16.07.18 №1 /а.с. 20/, у розмірі 1310,40 євро та транспортні витрати у розмірі 19000,00 грн.

Розмір вартості транспортних витрат за маршрутом м. Люнен (Німеччина) - митний кордон Ягодин (Україна) у розмірі 19000,00 грн підтверджено копіями рахунка на оплату від 23.07.18 №25, міжнародної товарно-транспортної накладної, договору-заявки від 16.07.18 №1, платіжного доручення від 19.10.18 №64, довідки ТОВ "Гастранс" від 23.07.18 №25 про транспортні витрати /а.с. 23, 24, 158, 160/.

Страхування вантажу не проводилось. Вартість вантажно-розвантажувальних робіт входить у загальну суму фрахту.

Фактів здійснення позивачем на користь продавця чи третіх осіб будь-яких інших платежів (страхових виплат, транспортних послуг, комісійної чи брокерської винагород тощо) відповідачем не встановлено та суду відповідних доказів не надано.

Визначення вартості транспортних послуг відноситься до предмета регулювання договором перевезення вантажів автомобільним транспортом та визначається договірними сторонами на власний розсуд, а відтак, різниця у вартості таких послуг на відрізках від продавця до митного кордону України, та від митного кордону до пункту розвантаження, на переконання суду, не є достатньою підставою для коригування митної вартості товарів.

При цьому суд виходить з того, що за основу при визначенні митної вартості товарів за другорядним методом відповідачем взято до уваги раніше визнану митну вартість за митною декларацією від 31.10.16 №125110011/2016/010911, внаслідок чого вартість товарів збільшилась майже у десять разів.

Суд враховує, що згідно положень статей 53-55, 64 Митного кодексу України законодавець допускає використання митним органом при визначенні митної вартості товарів наявної у такого органу інформації про раніше визнані (визначені) митні вартості лише в тому випадку, коли подані декларантом обовязкові документи містять істотні розбіжності, що унеможливлюють визначення митної вартості імпортованих товарів за основним методом (ціна договору).

Однак, у даному випадку, контролюючим органом не надано доказів існування таких істотних розбіжностей.

Стосовно посилань митного органу на висновок експертного дослідження від 22.08.18 №4 /а.с. 77-84/, яким ринкову вартість мішків Біг-Бег, що були у використанні, у кількості 16380,00 кг на момент дослідження визначено у розмірі 81900,00 грн, суд зазначає, що відповідне дослідження проведено шляхом аналізу цінової політики на схожі товари у разі їх придбання у роздріб в Україні за даними мережі Інтернет, тоді як позивач придбав відповідні товари у Німеччині оптом. А відтак, об'єкти дослідження не є ідентичними, у зв'язку з чим згаданий висновок не приймається судом у якості належного та достовірного доказу у справі.

Суд акцентує увагу на тому, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

До того ж, у спірних відносинах варто зважати на доволі значний проміжок часу, що минув від митного оформлення товарів за МД від 31.10.16 №125110011/2016/010911, а саме - один рік дев'ять місяців, а також відмінності у характеристиці товарів, ступені зносу, різних постачальників (продавців) та країну - походження товарів (Німеччина / Грузія).

А відтак, суд дійшов висновку, що відповідач необґрунтовано визначив митну вартість завезеного позивачем товару на підставі МД від 31.10.16 №125110011/2016/010911.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим, як визначено частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обовязок щодо доведення правомірності спірного рішення про коригування митної вартості товарів покладено на контролюючий орган як на субєкта владних повноважень.

Однак, відповідачем таких доказів суду не надано. Натомість, матеріалами справи підтверджено правомірність визначення позивачем митної вартості товарів на підставі основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Оскільки в судовому засіданні належними доказами не спростовано твердження позивача, що надані в сукупності документи фактично підтверджують контрактну ціну імпортованого товару та правильність визначення за вказаною ціною його митної вартості, підстави для висновку суду про те, що заявлена позивачем митна вартість товару є заниженою чи необєктивною, відсутні.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що контролюючий орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару, а тому таке рішення належить визнати протиправним та скасувати.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ТОВ "ГАЮ" повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн, що підтверджено копією платіжного доручення від 26.10.18 №67 /а.с. 3/. Сплачена сума судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджено випискою /а.с. 4/.

Відповідач доказів понесення судових витрат до суду не надав.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, сплачений ТОВ "ГАЮ" судовий збір у розмірі 1762,00 грн належить компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЮ" до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС від 23 серпня 2018 року № UA125000/2018/000122/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці ДФС (; Міжнародний аеропорт "Бориспіль", м. Бориспіль, Київська область, 08307) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЮ" (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014) судові витрати у розмірі 1762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтями 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 21 лютого 2019 року.

Суддя О.О. Кукоба