Справа № 582/91/19
Суддя: Петен Я. Л.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/582/6/19
Справа № 582/91/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Петен Я.Л., за участю секретаря Климась С.В., з участю позивача ОСОБА_1, відповідача Голуба В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, смт. Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області, до інспектора Недригайлівського відділення поліції Роменського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Голуба Вячеслава Миколайовича, смт. Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області, про визнання незаконними дій відповідача та скасування постанови серії ДПО18 № 821805 у справі про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Недригайлівського районного суду Сумської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, до інспектора Недригайлівського відділення поліції Роменського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Голуба Вячеслава Миколайовича, смт. Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області, про визнання незаконними дій відповідача та скасування постанови серії ДПО18 № 821805 у справі про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2018 року.

На обґрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначає, що відповідач, на його думку, безпідставно наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за те, що ніби то він 10.12.2018 о 10 год. 18 хв. керуючи автомобілем ВАЗ 21093 здійснив стоянку на тротуарі, чим порушив п. 15.10 «б» ПДР України. Вважає, що його автомобіль НОМЕР_1 був поставлений ним на стоянку у спосіб, що не суперечить п.15.10 «в» і ніяк не заважав і не обмежував рух пішоходів. Дорожніх знаків там немає. Між автомобілем і краєм тротуару для пішоходів залишалося не менше 2 м. Працівники поліції не зважили на його заперечення і вимірювання відстані від автомобіля до краю тротуару не здійснили. Автомобіль був поставлений на стоянку на площадці, що примикає до тротуару і призначення якої невідоме. У зв'язку з винесенням щодо нього інспектором Недригайлівського відділення поліції Роменського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Голубом В.М. постанови про накладення адміністративного стягнення, 18.12.2018 позивач звернувся із скаргою до т.в.о. начальника Недригайлівського відділення поліції. 10.01.2019 позивач отримав відповідь на свою скаргу, згідно якої працівниками поліції проведено перевірку законності дій інспектора Голуба В.М. та зазначено, що посилання позивача на п.15.10 «в» є безпідставними, оскільки поліцейські вважають, що «на краю тротуару» - це частковий наїзд на тротуар. Позивач вважає, що дослівно п. 15.10 «в» говорить, що стоянка заборонена «на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м». Про частковий чи повний наїзд у Правилах дорожнього руху України в даному випадку не сказано, а основною вимогою є прохід для пішоходів не менше 2 метрів. Цю вимогу ПДР України, як вважає позивач, він виконав повністю. У зв'язку з наведеним, просив визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 821805 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором Недригайлівського відділення поліції Роменського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Голубом В.М. 10.12.2018, а також просить справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав вимоги, визначені у позові у повному обсязі. Додатково пояснив, що підставою для оскарження постанови стала його впевненість у виконанні п. 15.10 «в» ПДР України, інші підстави відсутні.

Інспектор Недригайлівського відділення поліції Роменського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Голуб Вячеслав Миколайович, відповідач по справі, який безпосередньо розглянув справу про адміністративне правопорушення та виніс постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн., у судовому засіданні позов не визнав і заперечував проти його задоволення, просив відмовити за безпідставністю, подавши суду відзив на позов, фото стоянки транспортного засобу позивача ОСОБА_1, викопіювання з топографічного плану смт. Недригайлів, та копію ПДР України (з малюнками) п. 15.10 (а.с. 19-23), які, на його думку, підтверджують вчинення адміністративного правопорушення позивачем та правомірне винесення постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Вважає, що у поданому до суду позові позивач не обґрунтував вимоги, зазначені в позові, а саме, що він не порушував ПДР України, та із незрозумілих йому позицій твердить про п. 15.10 «в» ПДР України, враховуючи, що до адміністративної відповідальності позивача було притягнуто за порушення п. 15 «б» ПДР України, адже вищевказаний транспортний засіб був повністю поміщений на тротуар, що підтверджується фото фіксацією та не заперечується позивачем. Вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення ним було з'ясовано всі обставини справи та накладено стягнення в розмірі, передбаченому санкцією частини 1 статті 122 КУпАП, що є співмірним виду та характеру правопорушення. Заперечуючи проти позову, посилається на те, що його дії щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух» та ПДР України.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку.

З постанови інспектора Недригайлівського відділення поліції Роменського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Голуба Вячеслава Миколайовича серії ДПО18 № 821805 від 10.12.2018 встановлено, що 10.12.2018 о 10 год. 18 хв. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1, здійснив стоянку на тротуарі, чим порушив п. 15.10 «б» ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З фото, доданого відповідачем до відзиву, вбачається, що транспортний засіб позивача стоїть на тротуарі повністю. Будь які знаки щодо зупинки чи стоянки у даному місці відсутні, що не заперечується та визнається сторонами.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема, порушення правил зупинки та стоянки, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.п. «б» п. 15.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 із наступними змінами та доповненнями, забороняється стоянка на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Визначення терміну «стоянка» наведено в п. 1.10 ПДР. Так, стоянка це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих ПДР, висадкою (посадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Згідно пункту 11.13 ПДР України забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил.

Згідно пункту 15.5 ПДР України ставити транспортні засоби під кутом до краю проїзної частини дозволяється в місцях, де це не буде перешкоджати руху інших транспортних засобів. Біля тротуарів або інших місць із пішохідним рухом ставити транспортні засоби під кутом дозволяється лише передньою частиною, а на підйомах - тільки задньою частиною.

Згідно пункту 15.6 ПДР України стоянка всіх транспортних засобів у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39 встановленими з табличкою 7.6.1 дозволяється на проїзній частині вздовж тротуару, а встановленими з однією з табличок 7,6.2 , 7.6.3, 7.6.4 , 7.6.5 - легкових автомобілів і мотоциклів тільки так, як показано на табличці.

Згідно п. 15.10. «б» ПДР України стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками). Тобто на тротуарах стоянка забороняється Правилами дорожнього руху, але в деяких випадках, коли під знаком 5.38 «Місце для стоянки» або знаком 5.39 «Зона стоянки» встановлюються таблички 7.6.2-7.6.5 «Спосіб поставлення транспортного засобу на стоянку», дозволяється стоянка на тротуарах зазначеним способом легкових автомобілів, мотоциклів і мопедів. У разі такої стоянки не мають створюватися перешкоди у русі пішоходам, а ширина смуги для руху пішоходів повинна бути не менше 2 м.

Згідно п. 15.10. «в» ПДР України, стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. Даний пункт Правил підкреслює, що стоянка на тротуарах заборонена. Допускається стоянка легкових автомобілів, мотоциклів і мопедів на краю тротуарів, де відсутні знаки, що забороняють зупинку або стоянку (3.34-3.39), і для руху пішоходів залишається не менше 2 м. У разі поставлення транспортного засобу на тротуарі на стоянку водій зобов'язаний пам'ятати, що відповідно до пункту 11.13 рух тротуарами заборонений, тому на тротуар дозволяється виїжджати тільки двома колесами передньої або бічною частиною автомобіля.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів Національної поліції, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853, затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 2 ст. 74 КАС України передбачено, що обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обґрунтовуючи вимоги адміністративного позову позивач вказує, що не вчиняв правопорушення, зазначеного у оскаржуваній постанові, заперечуючи факт вчинення правопорушення.

Суд вважає, що надані відповідачем докази, зокрема, фото стоянки транспортного засобу позивача ОСОБА_1 щодо правопорушення, є належними та допустимими доказами, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, ст. ст. 72, 99 КАС України та об'єктивно підтверджують пояснення відповідача, що надані у відзиві на позовну заяву, та в той же час спростовують доводи позивача, викладені у позовній заяві та усно у судовому засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при складанні постанови серії ДПО18 № 821805 у справі про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2018 року відповідач, інспектор Недригайлівського відділення поліції Роменського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Голуб В.М. діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому підстав для задоволення позову і скасування постанови відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд не вбачає, у зв'язку з чим постанова серії № 821805 по справі про адміністративне правопорушення не підлягає скасуванню, а позовну заяву слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 243-246, 250, 255, 257-263, 286 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1, смт. Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області, до інспектора Недригайлівського відділення поліції Роменського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Голуба Вячеслава Миколайовича, смт. Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області, про визнання незаконними дій відповідача та скасування постанови серії ДПО18 № 821805 у справі про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2018 року, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду, відповідно до ст. 286 КАС України, може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5 ч. 1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України від 15.12.2017, до другого апеляційного адміністративного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Повне рішення суду складено 18 лютого 2019 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: Я. Л. Петен