Справа № 822/1838/18
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1838/18

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

21 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

представника апелянта, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року (повний текст судового рішення складено 25.09.2018 року у м.Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління державної фіскальної служби у Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області № -2016 від 12.04.2018 року, яким фізичній особі ОСОБА_2 визначено податкове зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік в сумі 25 000 грн. В обгрунтування заявлених вимог позивач вказувала, що вона є власником транспортного засобу TOYOTA HIGHLANDER, 2013 року випуску, універсал В легковий, об'єм двигуна 3456 см куб, тип пального бензин. 12.04.2018 року Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №-2016, яким їй визначено податкове зобов'язання зі сплати транспортного податку за 2016 рік в сумі 25000 грн. Вказувала, що середньоринкова вартість вказаного транспортного засобу для цілей оподаткування транспортним податком у 2016 році становила - 844 190 грн., що менше ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2016 року - 1033500 грн. На думку позивача, належний їй автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортним податком, а отже винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення №-2016 від 12.04.2018 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Хмельницьеого окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області №-2016 від 12.04.2018 року, яким фізичній особі ОСОБА_2 визначено податкове зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік в сумі 25 000 грн.

Стягнуто на користь фізичної особи ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн., (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням Відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати зазначене рішення та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.04.2018 року Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення №-2016, яким ОСОБА_2 визначено податкове зобов'язання зі сплати транспортного податку за 2016 рік в сумі 25000 грн.

Відповідно до пояснень відповідача, податкове зобов'язання з транспортного податку позивачеві визначено у зв'язку з наявністю у неї на праві власності автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, 2013 року випуску, універсал В легковий, об'єм двигуна 3456 см куб, тип пального бензин.

У податковому повідомленні-рішенні №-2016 від 12.04.2018 року зазначено, що податкове зобов'язання позивачеві визначено за звітний (податковий) період 2016 рік.

Не погоджуючись з зазначеним податковим зобов'язанням, позивач звернулася до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Законом України №909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка. З 1 січня 2016 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п'яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата установлена - 1378,00 грн. (стаття 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік"). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 року складали 1 033 500 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033 500 грн., та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Суд першої інстанції, визначаючи, чи була у розпорядженні Головного управління ДФС у Хмельницькій області, на момент визначення позивачеві податкового зобов'язання з транспортного податку, отримана у встановленому законом порядку від Мінекономрозвитку інформація про середньоринкову вартість автомобіля Toyota Highlander, 2013 року випуску, універсал В легковий, об'єм двигуна 3456 см куб, тип пального бензин, зазначив, що ним, в межах своєї компетенції не було отримано, а відповідачем не було надано доказів отримання ними зазначеної інформації. Отже, суд дійшов висновку, що податкове зобов'язання з транспортного податку відповідач позивачеві визначив безпідставно.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, прийнятому оскарженому рішенню, вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Законом України №909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка. Тому, з 1 січня 2016 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п'яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати. Станом на 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата склала 1378,00 грн. (ст.8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік"), а отже 750 розмірів мінімальної заробітної плати, станом на 01.01.2016 року, становило 1 033 500 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033 500 грн., та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Правова позиція з зазначеного питання висловлена Верховним Судом у постановах від 18 квітня 2018 року у справі №802/2438/16-а, від 10 травня 2018 року у справі №П/811/1630/16, від 05 червня 2018 року у справі №826/17092/16, від 01 серпня 2018 року у справі №826/17172/16, від 29 серпня 2018 року у справі № 815/5503/16, інших.

За таких підстав, правильність вирішення публічно-правового спору по справі залежить від встановлення, чи є транспортний засіб, який належить особі на праві власності, об'єктом оподаткування транспортним податком, і чи з'ясовував контролюючий орган ці обставини на момент визначення позивачеві податкового зобов'язання.

За змістом абзацу другого підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України середньоринкова вартість автомобілів для цілей віднесення їх до об'єктів оподаткування транспортним податком визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

На виконання вимог підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 затверджена Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика) (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до пункту 1 Методики, вона встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики передбачено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (далі також Порядок №403), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Ср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку №403).

Згідно з пунктом 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Відповідно до пункту 13 Методики Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Методики).

На коефіцієнт коригування ринкової вартості транспортних засобів згідно додатком 1 та додатком 2 Методики впливає строк експлуатації транспортних засобів та нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів. При цьому, технічний стан автомобіля відповідно до Методики не впливає на обрахунок середньоринкової вартості автомобіля. Однак, розбіжності між ідентичними автомобілями можуть стосуватися, зокрема, технічного стану легкового автомобіля.

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення могла бути отримана ним від Мінекономрозвитку інформації про вартість автомобіля позивача, яка розрахована виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля.

Чинне законодавство виключає можливість визначення контролюючим органом податкового зобов'язання з транспортного податку в інший спосіб, зокрема шляхом проведення визначення середньоринкової вартості транспортного засобу за власною ініціативою, у тому числі на підставі даних та інформації, розміщеної на сайті Мінекономрозвитку.

При цьому, виходячи з аналізу правових позицій Верховного Суду у взаємозв'язку з положеннями Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що він не може підміняти органи державної влади та здійснювати покладені на них повноваження, зокрема здійснювати розрахунок середньоринкової вартості автомобіля на сайті Мінекономрозвитку, оскільки вказаний розрахунок не може бути достовірним доказом, тому що не враховує певних параметрів, які були актуальні на час визначення податкового зобов'язання за 2016 рік

Для повного з'ясування обставин у даній справі, суд, ухвалами, витребував у Мінекономрозвитку інформацію про транспортний засіб марки Toyota, моделі Highlander, типу універсал - В (легковий), 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, двигун 3456, кузов НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2, розраховану відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та інформацію у відповідача, яка була підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

19.07.2018 року від відповідача надійшов лист, в якому останній повідомив, що вказаний автомобіль належить до автомобілів, що підлягають оподаткуванню транспортним податком.

02.08.2018 року від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України надійшов лист "Щодо надання інформації" від 27.07.2018 року №3805-05/32347-05, у якому Мінекономрозвитку зазначило, що розрахована у 2018 році згідно з Методикою середньоринкова вартість легкового автомобіля Toyota Highlander з об'ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, бензин, 2013 року випуску становить 658 458,20 грн. (з ПДВ).

Разом з цим, доказів або пояснень з приводу того, що Головне управління ДФС у Хмельницькій області на момент визначення позивачеві транспортного податку отримувало від Мінекономрозвитку інформацію про середньоринкову вартість автомобіля позивача у 2016 році, відповідач не надав.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, беручи до уваги, що визначення середньоринкової вартості автомобілів для цілей нарахування транспортного податку є виключною компетенцією Мінекономрозвитку та враховуючи, що відповідач не довів, що у його розпорядженні на момент прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення була інформація про середньоринкову вартість автомобіля позивача, суд дійшов правомірного висновку, про безпідставність визначення позивачеві відповідачем податкового зобов'язання з транспортного податку цу 2018 році за 2016 рік.

Наявна в матеріалах справи роздрукована інформація із системи "Податковий блок" не може бути належним та достатнім доказом правомірності визначення позивачу транспортного податку.

Окрім того податковий орган, як суб'єкт владних повноважень керуючись пп.261.6.2, п.261.6 ст.261, пп.267.5.1. п.267.5. ст.267 ПК України та з врахуванням ст.58 Конституції України, у разі, якщо вказаний транспортний засіб, що належав позивачу був об'єктом оподаткування у 2016 році, повинен був винести та надіслати спірне податкове повідомлення-рішення, ще до 01 липня 2016 року, чого ним зроблено не було.

З урахуванням вищевикладеного, податкове повідомлення-рішення №-2016 від 12.04.2018 року є протиправним.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідач у справі належних і достатніх доказів, які б підтверджували наявність правових та фактичних підстав для визначення позивачеві податкового зобов'язання під час розгляду справи - не надав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 лютого 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.