Справа № 816/1340/18
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 р.Справа № 816/1340/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

за участю:

представника позивача - Хруленка М.В.

представника відповідача - Клименко О.В.

представника третьої особи - Фещенко В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, м. Полтава) від 31.08.2018 року (повний текст рішення складений 10.09.18 року) по справі № 816/1340/18

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна"

до Головного управління ДФС у Полтавській області

третя особа Генеральна Прокуратура України

про визнання протиправним і скасування наказу та визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра-Україна", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ "Про проведення документальної планової перевірки ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра-Україна" № 926 від 13.04.2018 р.; визнати протиправними дії щодо складання та направлення до ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра-Україна" вимоги від 13.04.2018 р. № 8386/10/16-31-14-06-21 "Про проведення перевірки".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 року по справі № 816/1340/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач та третя особа подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких наполягають на законності судового рішення, у зв'язку з чим просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, відзиви на неї та заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи в судовому засіданні, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра-Україна" (ідентифікаційний код 13934129) пройшло передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набуло правового статусу юридичної особи, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і з 10.03.1992 р. перебуває на обліку як платник податків і зборів в Державній податковій інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (а.с. 121-122).

Згідно з планом-графіком, складеним на виконання вимог ст. 77 ПК України та у відповідності до наказу Міністерства фінансів України № 524 від 02.06.2015 р. "Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків", Головним управлінням ДФС у Полтавській області видано наказ "Про проведення документальної планової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна" (податковий номер 13934129)" № 926 від 13.04.2018 р.

У наказі № 926 від 13.04.2018 р., зокрема, зазначено: "Провести документальну планову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Саламандра-Україна" (податковий номер 13934129) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2017 з 27 квітня 2018 року тривалістю 20 робочих днів"(а.с. 178).

Вказаний наказ та письмове повідомлення про проведення перевірки № 306 від 13.04.2018 р. разом із листом № 8386/10/16-31-14-06-21 від 13.04.2018 р. вручені платнику податків - 20.04.2018 р.(а.с. 174-179).

У листі ГУ ДФС у Полтавській області № 8386/10/16-31-14-06-21 від 13.04.2018 р., до якого додавалися наказ та повідомлення про проведення перевірки, повідомлялося, що з 27.04.2018 р. на підприємстві буде розпочата документальна планова виїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2017, та містилося прохання підготувати та надати перевіряючим необхідні документи податкового та бухгалтерського обліку за перевіряємий період згідно з переліком.

Також судом першої інстанції встановлено, що 13.04.2018 р. ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра-Україна" надіслало засобами поштового зв'язку на адресу контролюючого органу лист від 13.04.2018 р., в якому повідомило про відсутність документів фінансово-господарської діяльності у зв'язку з вилученням оригіналів цих документів слідчими Генеральної прокуратури України в межах кримінального провадження 0000405 (а.с. 104-105).

Крім того, 27.04.2018 р. ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра-Україна" звернулося до слідчого Генеральної прокуратури України з клопотанням (вх. № 96136-18 від 27.04.2018 р.) повернути оригінали первинних документів та комп'ютерну техніку, що вилучені під час обшуку в серпні 2017 року та надати дозвіл на розголошення відомостей досудового розслідування (а.с.159).

На клопотання ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра-Україна" Генеральною прокуратурою України надана відповідь (лист № 07/1/3-19309-17 від 08.05.2018 р.), згідно з якою товариство повідомлено про те, що Генеральна прокуратура України готова надати доступ уповноваженим працівникам ДФС до документів фінансово-господарської діяльності ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра-Україна", які були вилучені під час обшуку (а.с. 162-163). Листом № 07/1/3-19309-17 від 08.05.2018 р. Генеральною прокуратурою України проінформовано начальника Головного управління ДФС у Полтавській області про можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000405, у тому числі з документами фінансово-господарської діяльності ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра-Україна", у приміщенні Генеральної прокуратури України за адресою: м. Київ, вул.С. Петлюри, 7/9 (а.с. 164).

В свою чергу, не погодившись з прийняттям наказу № 926 від 13.04.2018 р. та діями відповідача щодо складання та направлення до ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра-Україна" листа № 8386/10/16-31-14-06-21 від 13.04.2018 р., позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку про їх необґрунтованість, оскільки оспорюваний позивачем наказ виданий у відповідності до норм чинного законодавства. Також суд першої інстанції зазначив, що дії посадових (службових) осіб фіскального органу щодо складання та направлення листа № 8386/10/16-31-14-06-21 від 13.04.2018 р. вчинені в межах службової діяльності, спрямованої на належне виконання своїх професійних обов'язків щодо забезпечення ефективної роботи та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень, а тому такі дії не можуть порушувати прав позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000405 від 09.07.2015. Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук нежитлового приміщення, що знаходиться по вул. Матросова, буд. 4 у м. Полтава. У ході цього обшуку вилучено предмети, речі і документи щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання у вказаній ухвалі.

У зв'язку з цим, 13.04.2018 р. підприємством позивача до ГУ ДФС у Полтавській області надіслано лист з описом вкладення, в якому повідомлено про неможливість проведення документальної планової перевірки ПрАТ «СК «Саламандра-Україна», яка запланована на квітень 2018 року у зв'язку з вилученням слідчими ГПУ документів фінансово-господарської діяльності та комп'ютерної техніки, на якій знаходяться відомості бухгалтерського та податкового обліку, з відсутністю письмового дозволу слідчого про можливість розголошення відомостей досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000405.

На підставі цього, апелянт по справі зазначив, що відповідно до ст. 85 ПК України, у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів. У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому нього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

З посиланням на вказану вище норму ПК України, в доводах апеляційної скарги позивач по справі зазначив, що судом першої інстанції неправильно застосовано ст. 85 ПК України до спірних правовідносин, оскільки ця стаття передбачає виникнення обов'язку відповідача перенести терміни проведення перевірки за наявністю двох умов: у випадку вилучення правоохоронними органами документів;коли таке вилучення було здійснене до початку або під час проведення перевірки.

Натомість відповідач терміни перевірки не переніс, а вийшов 27.04.2017 р. за адресою підприємства позивача на перевірку та почав вимагати документи, що зазначені у вимозі від 13.04.2018 р. №8386/10/16-31-14-06-21. У зв'язку з відмовою надати вказані документи відповідач склав Акт про недопуск до перевірки, не зважаючи на те, що відмова була обґрунтована вилученням правоохоронними органами документів та відсутністю дозволу на проведення перевірки. При цьому, апелянт вважає, що станом на момент проведення перевірки та отримання вимоги від 13.04.2018 р. № 8386/10/16-31-14-06-21 про надання інформації та документів, дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування позивачу не надано.

В доводах апеляційної скарги позивач по справі також послався на те, що судом першої інстанції не вірно застосовано п. 85.1. ст. 85 ПК України, в якому визначено вимоги до наказу про проведення перевірки саме в сфері податкового контролю. Зокрема, за цією нормою в наказі зазначаються: дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Натомість в оскаржуваному наказі, в порушення вимог вказаної вище статті відповідачем не зазначено мету перевірки, а також не вказано період діяльності, за який буде перевірятися дотримання позивачем саме податкового та валютного законодавства, а зазначено період перевірки з питань дотримання незрозуміло якого «іншого законодавства» .... з 01.01.2015 по 31.12.2017». Тобто, в оскаржуваному наказі - вираз «з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства» вказаний в значенні предмету перевірки, а не мети.

Також апелянт послався на те, що суд першої інстанції зробив висновок, що вимога від 13.04.2018 р. №8386/10/16- 31-14-06-21 «Про проведення перевірки» не має зобов'язального характеру для позивача, а тому підстав для визнання протиправним дій щодо її складання не має. На думку апелянта, такий висновок суду не є вірним, оскільки безпосередньо податковим законодавством встановлено обов'язок надавати відповідачу документи на його вимогу. Однак, такий обов'язок позивача пересікається з обов'язком не розголошувати відомості досудового розслідування, за порушення якого передбачена кримінальна відповідальність. В матеріалах справи містяться копія Акту про недопуск представниками позивача контролюючих органів 27.04.2018 р., який свідчить про те, що навіть коли відповідач дізнався про вилучення правоохоронними органами первинних документів, це не завадило ревізорам відповідача вийти на перевірку і вимагати надання відомостей та документів, які містять відомості досудового розслідування без відповідного дозволу слідчого.

З приводу вказаних вище доводів апелянта суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватись Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх компетенції, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Згідно з вимогами пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку встановленому Податковим кодексом України.

Так, відповідно до положень ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Пунктом 81.2 ст. 81 ПК України встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків. У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки (п. 85.2 ст. 85 ПК України).

Згідно з п.85.9 ст. 85 ПК України у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів. Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу. У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Таким чином, у разі, коли первинні бухгалтерські документи вилучені правоохоронними органами податковий орган має право вжити заходи для доступу до вилучених документів, які були підставою для формування показників податкової звітності платника податків, який перевіряється, та перенести термін проведення перевірки до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Підпунктом 1.2.6 п.1.2 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених Наказом Державної фіскальної служби України від 31 липня 2014 року №22 визначено, що у разі якщо під час проведення документальної перевірки до органу державної фіскальної служби за місцем обліку від платника податків надійшло повідомлення про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів або вилучення документів правоохоронними та іншими органами (у зв'язку з чим особами, які здійснюють (очолюють) перевірку, обґрунтовано встановлено неможливість подальшого проведення перевірки) такі особи складають акт довільної форми, який реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів у порядку, передбаченому пунктом 1.4.5 цього розділу Методичних рекомендацій. На підставі цього акта органом державної фіскальної служби, яким було призначено перевірку, видається наказ про перенесення термінів проведення такої перевірки на строк, визначений відповідно до п.44.5 ст. 44 або п.85.9 ст. 89 р. II Кодексу, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам).

Судовим розглядом встановлено, що відповідачем були виконані законодавчі вимоги, щодо своєчасного надання уповноваженій особі підприємства позивача повідомлення про проведення перевірки та спірного наказу. Копії цих документів апелянт отримав 20.04.2018 р.

Посилання апелянта на лист від 13.04.2018 р., який був адресований контролюючому органу, як доказ того, що відповідач володіючи інформацією про те, що слідчим Генеральної прокуратури України не надано дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування, видав наказ про проведення перевірки, є безпідставними, оскільки позивачем не надано доказів направлення на адресу відповідача цього листа та доказів його вручення контролюючому органу до моменту прийняття спірного наказу, що свідчить про те, що на дату прийняття оспорюваного позивачем наказу відповідач не знав і не міг знати про вилучення документів у підприємства позивача в межах кримінального провадження, та як наслідок, не зобов'язаний був вчиняти дії по перенесенню терміну проведення перевірки на іншу дату.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вилучення документів слідчим Генеральної прокуратури України відбулося 22.08.2017 р. План-графік документальних планових перевірок на 2018 рік був оприлюднений на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику до 25.12.2017 р., що свідчить про те, що позивач знаючи про проведення перевірки підприємства у квітні 2018 р., не вжив заходів щодо повідомлення контролюючого органу про вилучення документів бухгалтерського та податкового обліку. У зв'язку з цим, суд вважає, що у контролюючого органу були відсутні підставі переносити термін проведення планової документальної перевірки до моменту отримання копій вилучених документів від правоохоронних органів або забезпечення доступу до них, оскільки перенесення терміну проведення документальної планової перевірки здійснюється виключно на підставі повідомлення платника податків про вилучення документів правоохоронними та іншими органами, до якого додається копія протоколу вилучення документів (за наявності). Доказів належного повідомлення контролюючого органу про наявність підстав для перенесення терміну проведення планової перевірки матеріали справи не містять.

Що стосується посилання апелянта на не зазначення у спірному наказі таких обов'язкових реквізитів, як мета перевірки та період діяльності, який буде перевірятися, суд зазначає, що в самому тексті наказу зазначено наступне: «перевірка дотримання вимог податкового, валютного на іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017», тобто метою перевірки є дотримання підприємством позивача вимог як податкового та валютного, так і іншого законодавства, перевірка дотримання якого відноситься до компетенції податкового органу. Також в наказі визначено конкретний період діяльності, за який контролюючий орган проводитиме перевірку -з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р.

Що стосується посилання апелянта на порушення його прав, у зв'язку з діями відповідача щодо складання та направлення до ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра-Україна" вимоги від 13.04.2018 р. № 8386/10/16-31-14-06-21 "Про проведення перевірки", суд зазначає, що лист № 8386/10/16-31-14-06-21 від 13.04.2018 р. направлявся на адресу позивача у супроводі з наказом № 926 від 13.04.2018 р. та письмовим повідомленням про проведення перевірки № 306 від 13.04.2018 р. Такий лист носить виключно інформаційний характер про дату початку проведення документальної виїзної планової перевірки ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра-Україна" та про підготовку та надання перевіряючим (під час перевірки) документів податкового та бухгалтерського обліку за перевіряємий період (а.с. 174-176).

При цьому, приписами п. 85.2 ст. 85 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Наведене свідчить про те, що дії посадових (службових) осіб фіскального органу щодо складання та направлення листа № 8386/10/16-31-14-06-21 від 13.04.2018 р. вчинені в межах службової діяльності, спрямованої на належне виконання своїх професійних обов'язків щодо забезпечення ефективної роботи та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень, а тому не порушували і не могли порушити прав позивача до початку проведення планової документальної перевірки.

На підставі наведених вище обставин, суд дійшов до висновку, що доводи підприємства позивача щодо порушення його прав, у зв'язку з виданням наказу про проведення перевірки та діями посадових (службових) осіб фіскального органу щодо складання та направлення листа № 8386/10/16-31-14-06-21 від 13.04.2018 р. є безпідставними.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Крім того, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Враховуючи те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 року по справі № 816/1340/18 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна" залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 року по справі № 816/1340/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло А.М. Григоров

Повний текст постанови складений 25.02.2019 року