Справа № 520/1071/19
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"21" лютого 2019 р. № 520/1071/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Мадевська Е.Д.

представник позивача - Мєхтієва Д.Б.,

представника відповідача - Овчаренко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ РВ ГРУП" (61146, м. Харків, пров. Кравцова, буд. 3)
про накладення арешту на кошти ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд накласти арешт на кошти, які перебувають на рахунках ТОВ "Українська будівельна компанія РВ Груп" (податковий номер38157249), відкритих в банківських установах

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказом ГУ ДФС у Харківській області від 02.11.2018 року №8204 призначено проведення з 05.11.2018 року документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Українська Будівельна Компанія РВ Груп» с питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо своєчастності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи щодо господарських взаємовідносин з ТОВ "ЛОРДФІЛК" () за період травень 2016 року та подальшого ланцюга постачання, тривалістю 5 робочих днів. 05.11.2018 року посадовими особами контролюючого органу здійснено вихід за адресою ТОВ «Українська Будівельна Компанія РВ Груп» для проведення вищевказаної перевірки, проте, уповноваженими особами відповідача відмовлено у допуску посадових осіб до проведення перевірки, про що складено акт від 05.11.2018 року № 8896/20-40-14-05-19/38157249. 06.11.2018 року на підставі п. п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області було прийнято Рішення № 46170 про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «Українська Будівельна Компанія РВ Груп» у зв'язку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки. На підставі вказаного рішення позивач просить накласти арешт на кошти платника податків на банківських рахунках.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська Будівельна Компанія РВ Груп», зареєстровано як юридична особа, перебуває на податковому обліку як платник податків.

Також судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв'язку направлено письмовий запит №3041/10-20-40-14-05-14 від 28.03.2017 року про надання інформації, (пояснень та їх документального підтвердження), в якому зазначено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області отримано інформацію, що свідчить про порушення ТОВ «Українська будівельна компанія РВ Груп» податкового та іншого законодавства за період декларування ПДВ за травень 2016 року на суму податкового кредиту 393752,24 грн. по взаємовідносинам з постачальником ТОВ "Лордфілк" (40103941).

Підприємством відповідача було отримано зазначений лист та надано відповідь за №10 від 24.04.2017 року (вх. №4709/10 від 24.04.2017 p.), в якому ТОВ «Українська будівельна компанія РВ Груп» відмовило позивачу в наданні документів.

У зв'язку з ненаданням підприємством «Українська будівельна компанія РВ Груп» (податковий номер 38157249) у запитуваному обсязі пояснень та їх документального підтвердження на обов'язковий вищезазначений запит ГУ ДФС у Харківській області, керівником контролюючого органу винесено наказ на проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 02.11.2018 №8204, відповідно до якого призначено проведення з 05.11.2018 року документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Українська Будівельна Компанія РВ Груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо своєчастності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи щодо господарських взаємовідносин з ТОВ "ЛОРДФІЛК" () за період травень 2016 року та подальшого ланцюга постачання, тривалістю 5 робочих днів

Також судовим розглядом встановлено, що посадовими особами Головного управління ДФС у Харківській області на підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 02.11.2018 №8204 та направлень на перевірку від 02.11.18 № 11045, №11046, здійснено вихід за податковою адресою платника податків «Українська будівельна компанія РВ Груп» (податковий номер 58157249), а саме: 61145, м. Харків, пров. Кравцова. буд. 3. При виході було пред'явлено службове посвідчення та запропоновано представнику ТОВ «Українська будівельна компанія РВ Груп» Овчаренко Ярославі Олександрівни (довіреність від 08.10.2018 року), отримати копію вищевказаного наказу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Українська будівельна компанія РВ Груп» (податковий номер 38157249) від 02.11.2018 №8204 та направлення на перевірку від 02.11.18 № 11045, №11046, для розпису в них із зазначенням свого прізвища, ім'я, по батькові, посади, дати та часу ознайомлення.

На підтвердження своїх повноважень головним державним інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області Іващенко Ю. М. Було пред'явлено службове посвідчення ХР № 000209.

Натомість головним державним інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області Жуковою А. О. було пред'явлено довідку № 240/ж/20-40-04-01-13 від 15.08.2018 замість службового посвідчення.

Після ознайомлення з вищевказаними документами представником ТОВ «Українська будівельна компанія РВ Груп» (податковий номер 38157249) Овчаренко Я.О. було отримано копію наказу ГУ ДФС у Харківській області від 02.11.2018 №8204 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Українська будівельна компанія РВ Груп» (податковий номер 38157249), однак зазначена уповноважена особа відповідача відмовилась розписуватись у направленнях на перевірку від 02.11.18 № 11045, №11046.

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 Податкового кодексу України працівником контролюючого органу за місцем проведення перевірки, а саме: 61145, м. Харків, пров. Кравцова. буд. 3, було складено акт від 05.11.2018 року № 8896/20-40-14-05-19/38157249.

06.11.2018 року на підставі п. п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області було прийнято Рішення № 46170 про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «Українська Будівельна Компанія РВ Груп» у зв'язку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Так, п.п.20.1.33 п. 20.1 ст.20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.94.1 ст.94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

З аналізу наведених норм випливає, що арешт майна платника є негативним наслідком дій платника та може бути застосовано з двох підстав: - якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або якщо платник податків відмовляється від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

При цьому, підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Відповідно до п. 94.4 ст. 94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно п. 94.6 ст. 94 ПК України, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків. Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Законність вимоги щодо арешту коштів на рахунках платника податку на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України пов'язана з наявністю, правомірністю та обґрунтованістю рішення керівника податкового органу щодо застосування арешту майна платника податків.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Враховуючи положення ст. 94 ПК України, що визначає вимоги для арешту коштів на рахунках платника податків у якості складової загального арешту майна, яка відрізняється виключно процедурою застосування, застосування арешту коштів є можливим лише у разі існування арешту майна, застосованого згідно п. 94.2 ст. 94 ПК України.

При цьому, арешт із підстав, передбачених п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України, не може застосовуватися до майна платника податків, відмінного від коштів, оскільки диспозиція розглядуваної правової норми визначає предметом для накладення арешту виключно кошти та цінності, що знаходяться в банках.

Тобто, накладення арешту на кошти платника податків у банку обмежено сумою податкового боргу такого платника.

Згідно пп. 94.19.1 п. 94.1 ст. 94 ПК України, припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

З огляду на те, що на час розгляду справи рішення ГУ ДФС у Харківській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Українська Будівельна Компанія РВ Груп» від 06.11.2018 № 46170 не підтверджено судом, тобто фактично припинило свою дію, у зв'язку із спливом 96 годин для визнання арешту обґрунтованим, отже, у даних спірних правовідносинах відсутні підстави для застосування арешту коштів на рахунках відповідача, оскільки такий арешт є складовою загального арешту майна.

Таким чином, позивачем не доведено наявність правових підстав для накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках ТОВ «Українська Будівельна Компанія РВ Груп», відкритих в банківських установах.

Також суд зазначає, що як вже було встановлено судом вище головним державним інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області Жукова А. О. під час здійснено виходу за податковою адресою платника податків «Українська будівельна компанія РВ Груп» (податковий номер 58157249), а саме: 61145, м. Харків, пров. Кравцова, буд. 3 для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Українська Будівельна Компанія РВ Груп» с питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо своєчастності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи щодо господарських взаємовідносин з ТОВ "ЛОРДФІЛК" () за період травень 2016 року та подальшого ланцюга постачання було пред'явлено довідку № 240/ж/20-40-04-01-13 від 15.08.2018 року замість службового посвідчення, що стало підставою для відмови позивача в допуску до перевірки.

Надаючи правову оцінку вказаному вище, суд зазначає наступне.

Відповідно п. 3 Наказу ДФС України Про службові посвідчення працівників органів Державної фіскальної служби від 23.10.2014 № 207 Дозволити до отримання посвідчень, зразки яких затверджені цим наказом:

- посадовим особам фіскальної служби використовувати посвідчення посадових осіб органів доходів і зборів при незмінності назви посади працівника; начальникам головних управлінь, митниць, Міжрегіонального головного управління ДФС

- Центрального офісу з обслуговування великих платників, ДПІ (СДПІ), спеціалізованих департаментів та органів, що утворені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 311, видавати працівникам довідки про їх приналежність до посадових осіб органів ДФС, які використовувати виключно з паспортом громадянина України.

Вищевказаний Наказ ДФС України використовується посадовими особами контролюючого органу як правова підстава, що дозволяє використовувати довідки замість пред'явлення посвідчення.

Суд зазначає, що Наказ ДФС України Про службові посвідчення працівників органів Державної фіскальної служби від 23.10.2014 № 207 є нормативно-правовим актом, що не зареєстровний у Міністерстві юстиції України.

Відповідно до п. 1.3 Наказу Міністерства юстиції України № 34/5 від 12.04.2005 «Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів», державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї (далі - Конвенція), міжнародним договорам України, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та acquis communautaire, антикорущійної експертизи, а також: з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Таким чином суд зазначає, що чинним наказом передбачено лише право начальників відповідних органів ДФС видавати такі довідки, а не пред'являти їх посадовими особами замість службових посвідчень перед проведенням перевірки.

Також, в п. 3 цього наказу зазначено, що зазначені довідки використовуються виключно з паспортом громадянина України, що не було виконано головним державним інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області Жуковою А. О., що підтверджується змістом Акту № 8896/20-40-14-05-09/38157249 від 05.11.2018 «Про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

Відповідно до абз. 4 п. 81.1 ст 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: - службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 ПК України, податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.41.3. ст. 41 ПК України, повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Згідно з пп. 20.1.4. п. 20.1 ст 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

Таким чином пунктом 81.1 ст. 81 ПК України у вичерпному переліку документів зазначається пред'явлення саме службового посвідчення та інших альтернативних варіантів не передбачено.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що головним державним інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області Жуковою А. О. було порушено процедуру проведення документальної позапланової виїзної перевірки, оскільки замість службового посвідчення на вимогу ст. 81 ПК України нею було пред'явлено довідку № 240/ж/20-40-04-01-13 від 15.08.2018.

Зазначена позиція суду узгоджена з позицію Верховного Суду від 21.08.2018 по справі № 820/18328/14, де зазначено, що судами попередніх інстанцій установлений факт непред'явлення посадовою особою контролюючого органу службового посвідчення, що є законною підставою згідно пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Суд вважає помилковою позицію судів попередніх інстанцій стосовно того, що пред'явлення посадовою особою податкового органу при виході на перевірку витягу з наказу про призначення на посаду замість службового посвідчення надає право приступити до проведення перевірки. Пункт 81.1 статті 81 Податкового кодексу України встановлює вичерпний перелік документів, що мають бути пред'явлені посадовими особами податкового органу в повному обсязі платнику податків, що є обов'язковою умовою, яка надає право приступити до проведення перевірки. Дана норма не встановлює альтернативних видів документів, які можуть замінити зокрема службове посвідчення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про накладення арешту на кошти є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46) до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ РВ ГРУП" (61146, м. Харків, пров. Кравцова, буд. 3) про накладення арешту на кошти - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 лютого 2019 року.

Суддя Спірідонов М.О.