Справа № 826/12956/17
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Парінова А.Б.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Окружного адміністративного суду міста Києва

на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року

у справі №826/12956/17 (розглянутої в порядку спрощеного провадження)

за позовом ОСОБА_2

до відповідача Окружного адміністративного суду міста Києва

про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва, у якому просив:

- зобов'язати Окружний адміністративний суд міста Києва надати інформацію про перелік суддів, які за весь період функціонування суду отримали службові квартири до 10.05.2011; перелік тих суддів, які отримали такі квартири у постійне користування до 10.05.2011; електронні копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру судді Окружного адміністративного суду міста Києва Вовка Павла Вячеславовича за 2007-2010 роки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до положень статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI він має право на отримання наведеної вище інформації як такої, що є публічною. Водночас, як зазначає позивач, відповідачем протиправно відмовлено у наданні йому такої інформації, що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року позов задоволено частково. Зобов'язано Окружний адміністративний суд міста Києва надати ОСОБА_2 наступну інформацію: перелік суддів, які з початку функціонування Окружного адміністративного суду міста Києва та до 10.05.2011 отримали службові квартири; копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру судді Окружного адміністративного суду міста Києва Вовка Павла Вячеславовича за 2007-2010 роки за виключенням відомостей, передбачених абзацом 2 частини другої статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 № 3206-VI, в електронному вигляді. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Окружним адміністративним судом міста Києва було подано апеляційну скаргу, в якій відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволені позову відмовити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції невірно застосовано Закон України «Про доступ до публічної інформації» оскільки нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI не розповсюджуються на інформацію, створену до набрання ним законної сили, у тому числі на ту інформацію, про яку запитує позивач та зроблено на думку апелянта хибні висновки в зазначеній справі про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідачем відзив (заперечення) на апеляційну скаргу подано не було.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволені позову відмовити, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у квітні 2017 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із запитом на доступ до публічної інформації, в якому просив повідомити:

- повний перелік суддів Окружного адміністративного суду міста Києва, які за весь період функціонування суду отримали службові квартири;

- перелік суддів, які отримали службові квартири у постійне користування;

- перелік суддів, стосовно яких головою Окружного адміністративного суду міста Києва на виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 12.12.2013 в адміністративній справі № 810/6507/13-а було подано заяву про виключення отриманих суддями жилих приміщень із числа службових.

Крім того, в зазначеному запиті позивач просив відповідача надати йому в електронній формі наступні документи:

- рішення житлово-побутової комісії Окружного адміністративного суду міста Києва щодо надання службового житла суддям, які отримали службове житло в Окружному адміністративному суді міста Києва;

- копію протоколу житлово-побутової комісії Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.11.2013 № 3 про виключення отриманих суддями жилих приміщень з числа службових та надання таких квартир у постійне користування;

- копію протоколу від 05.11.2013 № 5, яким зборами суддів Окружного адміністративного суду міста Києва доручено голові цього суду на підставі «Положення про надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 № 37, протягом 10 днів звернутися до районних у місті Києві державних адміністрацій про виключення жилих приміщень з числа службових та надання цих квартир у постійне користування відповідно до порядку, встановленого статтями 31-60 глави 1 розділу 2 Житлового кодексу Української РСР.

Листом від 06.04.2017 № 02.2-22/432/17 Окружний адміністративний суд міста Києва частково задовольнив наведений вище запит, надавши позивачу інформацію про суддів, які з 10.05.2011 отримали службові квартири, а також перелік суддів щодо яких на виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 12.12.2013 в адміністративній справі № 810/6507/13-а направлялись звернення для виключення жилих приміщень з числа службових.

В іншій частині запиту на отримання публічної інформації позивачу було відмовлено з огляду на те, що дія Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI не розповсюджується на інформацію, створену до набрання ним законної сили, тобто до 09.05.2011.

Окрім того, відповідач відмовив позивачу у наданні копій запитуваних документів, оскільки останні, на думку відповідача, є службовою інформацією, доступ до якої в силу положень пункту 2 частини першої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI та Типового переліку відомостей, що становлять службову інформацію, та які можуть міститися у документах з організації діяльності місцевих та апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.10.2013 № 138, є обмеженим.

Крім того, відповідач також повідомив позивача про відсутність у нього інформації щодо переліку суддів, які в подальшому отримали раніше надані службові квартири у постійне користування.

В подальшому, 09.04.2017 позивач звернувся до відповідача з новим запитом на доступ до публічної інформації, в якому просив надати йому електронні копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру судді Окружного адміністративного суду міста Києва Вовка Павла Вячеславовича за 2007-2014 роки.

Листом від 12.04.2017 № 02.6-38/91 Окружний адміністративний суд міста Києва направив позивачу на його електронну адресу відомості з декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру судді Окружного адміністративного суду міста Києва Вовка Павла Вячеславовича за 2011-2014 роки, в іншій частині запиту було відмовлено з посиланням на незворотність дії положень Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI у часі.

Позивач вважаючи обставини, на які посилався відповідач у своїх відповідях, як на підставу для відмови у наданні доступу до публічної інформації, такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом порушеного права з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача про нерозповсюдження дії положень Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI на інформацію, яка створена до набрання ним законної сили, є необґрунтованими та не відповідають приписам діючого законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

В силу положень частини першої статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес встановлено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Право на доступ до публічної інформації гарантується відповідно до статті 3 Закону № 2939-VI обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

У свою чергу частиною першою статті 13 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI доступ до публічної інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (частина перша статті 19 Закону № 2939-VI).

Частиною першою статті 22 Закону № 2939-VI визначено вичерпний перелік підстав, за яких розпорядник інформації має право відмовити особі у запиті на інформацію.

Так, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Аналізуючи наведені вище норми, суд дійшов висновку, що інформація є публічною, якщо відповідає наступним ознакам:

1) отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях;

3) знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації.

Колегія суддів звертає увагу на те, що визначений Законом № 2939-VI порядок забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень та інших розпорядників публічної інформації, стосується відображеної та задокументованої (готової) інформації та не залежить від періоду її отримання або створення, у тому числі до набрання чинності цим Законом або після набрання ним чинності.

Так, положення Закону № 2939-VI спрямовані на забезпечення максимальної відкритості публічної інформації, у тому числі щодо якої раніше існували законні підстави обмеження в доступі, але згодом вони відпали. Одним із випадків усунення перешкод для обмеження доступу до інформації є зміна законодавчих норм у зв'язку з набранням чинності з 10.05.2011 Законом № 2939-VI.

При цьому приписами частини четвертої статті 6 цього Закону встановлено, що інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

Таким чином, на законодавчому рівні передбачено обов'язок розпорядника інформації при наданні відповіді на запит щодо доступу до інформації, зокрема, інформації, що створена (отримана) до 09.05.2011, проводити перевірку наявності визначених Законом № 2939-VI підстав для продовження обмеження доступу.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правомірно враховано той факт, що Закон № 2939-VI не регулює відносин зі створення публічної інформації. Предметом його регулювання є діяльність з приводу інформації, яка вже існує (створена, отримана, знаходиться у володінні) на момент виникнення конкретних інформаційних відносин з приводу неї.

Отже, з аналізу наведених вище положень Закону № 2939-VI вбачається, що з моменту набрання ним чинності забезпечується доступ запитувачів інформації як до інформації, створеної (отриманої) до набрання ним чинності (09.05.2011), так і до інформації, створеної (отриманої) після цієї дати.

Колегія суддів звертає увагу на те, що посилання представника відповідача на приписи частини першої статті 58 Конституції України з урахуванням офіційного тлумачення цієї норми, визначеного рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) як на підставу відмови у наданні інформації, що створена (отримана) відповідачем до набрання чинності Законом № 2939-VI, правомірно не взято до уваги, оскільки Закон № 2939-VI застосовується до всієї інформації, зокрема, створеної до моменту набрання ним чинності, якщо така інформація продовжує існувати, в той же час як процесуальні норми цього Закону, що встановлюють оптимальний порядок та процедуру забезпечення доступу до наявної інформації, з урахуванням вимог статті 58 Конституції України, застосовуються лише до відносин, які виникли з 10.05.2011.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що висновки відповідача про нерозповсюдження дії положень Закону № 2939-VI на інформацію, яка створена до набрання ним законної сили, є необґрунтованими та не відповідають приписам діючого законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент прийняття рішення судом першої інстанції, у даній справі, представником відповідача не наведено жодних інших підстав для відмови у доступі до запитуваної позивачем інформації щодо надання електронних копій декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру судді Окружного адміністративного суду міста Києва Вовка Павла Вячеславовича за 2007-2010 роки та переліку суддів, які з початку функціонування суду та до 10.05.2011 отримали службові квартири.

Натомість, колегія суддів звертає увагу на положення абзацу 2 частини другої статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 № 3206-VI, якими передбачено, що відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, а також щодо місця проживання та реєстрації декларанта, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, є інформацією з обмеженим доступом та оприлюдненню не підлягають.

З огляду на те, що дані з декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру судді Окружного адміністративного суду міста Києва Вовка Павла Вячеславовича за 2007-2010 роки за виключенням відомостей, передбачених абзацом 2 частини другої статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 № 3206-VI, а також інформація щодо суддів, які з початку функціонування суду та до 10.05.2011 отримали службові квартири, є публічною інформацією, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у наданні вказаної інформації.

Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову в частині вимог щодо зобов'язання відповідача надати інформацію стосовно переліку суддів, які з початку функціонування суду та до 10.05.2011 отримали службові квартири, та електронних копій декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру судді Окружного адміністративного суду міста Києва Вовка Павла Вячеславовича за 2007-2010 роки.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження. В порушення вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України апелянт не довів ті обставини, на яких ґрунтувались його доводи.

Колегія суддів, враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

При цьому, апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Окружного адміністративного суду міста Києва - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: А.Б. Парінов

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 20 лютого 2019 року.