Справа № 120/4208/18-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 лютого 2019 р. Справа № 120/4208/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

представника позивача: Маковецької Н.В.,

представника відповідача: Мякінькової Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай" до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

в с т а н о в и в :

20.11.2018 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Урожай" звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем проведено позапланову виїзну документальну перевірку, за наслідками якої складено акт від 19.07.2018 року № 3499/1406/03731891, яким встановлено порушення позивачем п. 44.1, п. 44.3, ст.44, п.198.1 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2018 року, яким зменшено розмір від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість на суму 709577 грн.

Не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив його у адміністративному порядку до ДФС України.

Рішенням №35598/6/99-99-11-01-01-25 від 01.11.2018 року, ДФС України залишила без змін оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Вінницькій області від 21.08.2018 року, а скаргу - без задоволення.

Позивач вважає висновки податкового органу про порушення товариством вимог податкового законодавства помилковими, а відтак - податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2018 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на що звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 26.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на18.12.2018 року.

13.12.2018 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов (вх. № 57478), згідно якого представник відповідача просив відмовити у задоволені позову, мотивуючи наступним.

ГУ ДФС у Вінницькій області проведено документальну позапланову перевірку СТОВ «Урожай», з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинах з СВК «Гірниківський» (код за ) за червень, серпень 2017року, за результатами перевірки складено акт від 19.07.2018 року № 3499/1406/03731891.

За результатами перевірки встановлено порушення СТОВ «Урожай» п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 198.1. ст. 198, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. за № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) в результаті чого платником завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 709577 грн., в тому числі за серпень 2017 року.

Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних СТОВ «Урожай» здійснював придбання у СВК «Гірниківський» виключно у періоді, що перевірявся - в червні та серпні 2017 р. Під час перевірки СТОВ «Урожай» не надано документи, складені у межах правовідносин СВК «Гірниківський», які свідчать про зміни у структурі капіталу.

Під час перевірки СТОВ «Урожай» листом № 10-07 від 10.07.2018 р. (вх. № 9459/10 від 11.07.2018 р.) за підписом керівника ОСОБА_3 повідомило, що документи, які підтверджують взаєморозрахунки з СВК «Гірниківський» за червень, серпень 2017 року надати неможливо, оскільки запитувані документи у повному обсязі не отримані від контрагента СВК «Гірниківський» у зв'язку із їх втратою і для їх відновлення потрібен час.

Факт ненадання оригіналів первинних документів під час проведення перевірки зафіксовано актами в присутності директора ОСОБА_3 та за його підписом, а саме, акт від 10.07.2018 р. №477/02-32-14-06/03731891, акт від 11.07.2018 р. №485/02-32-14-06/03731891, акт від 12.07.2018 р. №487/02-32-14-06/03731891, що спричинило неможливість надати належну оціню первинним документам, у розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІУ (зі змінами та доповненнями).

ГУ ДФС у Волинській області листом від 01.08.2017 р. № 3557/7/0-20-14-04-11 надало ГУ ДФС у Вінницькій області податкову інформацію від 31.07.2017 р. № 25/03-20-14-04-13 щодо СВК "Гірниківський", згідно якої ГУ ДФС у Волинській області на СВК "Гірниківський" направлено запити про надання пояснень та їх документального підтвердження: № 3462/10/03-20-12-01-13 від 18.05.2017 р.,№ 3613/10/03-20-12-01-13 від 23.05.2017 р., № 3784/10/03-20-12-01-13 від 29.05.2017 р., № 4324/10/03-20-12-01-13 від 15.06.2017 р. Платником надано відповіді без документального підтвердження.

В матеріалах перевірки СТОВ «Урожай» наявна інформація, яка свідчить про те, що платник був залучений до протиправної діяльності свого контрагента. Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Кіровоградській області за супроводженням оперативним управлінням здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження за №0000006 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст.27, ч. З ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.

За результатами проведених заходів допитано гр. ОСОБА_4 (керівник, головний бухгалтер та засновник СВК «Гірниківський»), який повідомив, що зареєстрував СВК «Гірниківський» на своє ім'я за грошову винагороду та не мав мети здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Вподальшому, відповідно до аналізу реєстраційних (установчих) даних СВК «Гірниківський», стало відомо, що платником податків протягом 2017- 2018 рр. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вносились відомості щодо зміни посадових осіб (керівників), засновників підприємства, а саме: з 31.10.2016 року по 27.03.2017 року, директором, головним бухгалтером та засновником перебував гр. ОСОБА_5; з 27.03.2017 року по 27.07.2017 року директором, головним бухгалтером та засновником перебувала гр. ОСОБА_6; з 27.07.2017 року по 20.03.2018 року директором, головним бухгалтером та засновником перебував гр. ОСОБА_7; з 20.03.2018 року по сьогоднішній день директором, головним бухгалтером та засновником значиться гр. ОСОБА_4.

Подальшими проведеними заходами встановлено, що гр. ОСОБА_8 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. З метою встановлення фактичного місцезнаходження колишнього директора СВК «Гірниківський», співробітниками оперативного управління ГУ ДФС у Вінницькій області з використанням можливостей бази «Аркан» отримано відомості про те, що в період часу з 2014 року по сьогоднішній день, гр. ОСОБА_6 фактично проживаюча на непідконтрольній території м. Донецька, не перетинала Державний кордон України, що унеможливлює реєстрацію та перереєстрацію СВК «Гірниківський», проведення будь-яких фінансово - господарських операцій підприємства.

З наведених вище даних встановлено, що відповідальними за фінансово-господарську діяльність СВК «Гірниківський» по проведених взаєморозрахунках з СТОВ «Урожай» протягом 2017 року являлись гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_7, який 27.07.2017 року не міг фактично здійснити реєстрацію (перереєстрацію) підприємства від гр. ОСОБА_6 (яка з 2014 року не перетинала Державний кордон України), що також унеможливлює подальшу перереєстрацію від нього на гр. ОСОБА_4, оскільки останній повідомив про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності СВК «Гірниківський».

Описані вище обставини, на думку відповідача, свідчать про відсутність факту здійснення поставки, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування податкового кредиту, не маючи реального товарного характеру.

До ГУ ДФС у Вінницькій області надані СТОВ «Урожай» листом (вх. № 9459/10 від 11.07.2018 р.) копії видаткових накладних, які містять підпис від СВК «Гірниківський» Директора ОСОБА_6 і містять інформацію щодо місця складання первинних документів: м. Київ.

Відповідно інформації, що надійшла від слідчих і оперативні підрозділів ДФС за період часу з 2014 року по сьогоднішній день ОСОБА_6 фактично проживаюча на непідконтрольній території м. Донецька, не здійснювала виїзди до підконтрольної території України, в тому числі до міста Києва, що унеможливлює проведення будь-яких фінансово-господарських операцій підприємства. Оригінали видаткових накладних були надані під час проведення перевірки.

До перевірки не надано жодних розрахункових документів та первинних документів, що підтверджують оплату за товар та подальшу реалізацію вказаного товару.

Встановлені дані і факти відсутності первинних документів дозволили відповідачу зробити висновки, що відображені у податковій звітності СТОВ «Урожай» фінансово-господарські операції із СВК «Гірниківський» опосередковувалися реальним виконанням операції, яка становила його предмет.

Викладене, на думку відповідача, доводить, що СТОВ «Урожай» допущено порушення норм податкового законодавства: п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, пп. «а» п. 198.1 та абзаців першого і другого пп. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу Українці внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту у податковій звітності, за червень 2017 р. - 156893 грн. та за серпень 2017 р. - 552684 грн.

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2018 року, яким зменшено розмір від'ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість на суму 709577 грн.

На думку відповідача, СТОВ «Урожай» здійснено безпідставне віднесення до податкових декларацій із податку на додану вартість за червень та серпень 2017 року нереальної господарської операції з СВК «Гірниківський» одержання (купівлі) кукурудзи, пшениці, ячменю без складання (оформлення) первинних документів.

Додатково зазначили, що Шевченківським районним судом м. Києва розглянуто кримінальне провадження № 0000039 від 04.05.2018, з угодою про визнання винуватості відносно Особи 1, що була визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України. Дана інформація відображена у вироці суду від 18.06.2018 року по справі № 761/17028/18.

Судом встановлено, що в липні 2017 року Особа 1, діючи в співучасті з Особо 3, в порушення ст. ст. 81, 87, 89 Цивільного Кодексу України (в редакції, зі змінами та доповненнями), ст.ст. 56, 57, 89 Господарського кодексу України (в редакції, зі змінами та доповненням) та ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (№ 755 - IV від 15 травня 2003 року в редакції, зі змінами та доповненнями), вчинив фіктивне підприємництво, шляхом придбання суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) СВК «Гірниківський» з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягала у наданні послуг іншим суб'єктам підприємницької діяльності з формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Встановлено, що в липні 2017 року, Особа 1, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, на території міста Києва, вступив в попередню змову з Особа 3 стосовно перереєстрації на його ім'я в органах державної влади за грошову винагороду суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи СВК «Гірниківський» без наміру здійснювати господарську діяльність, а з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб. Придбавши СВК «Гірниківський», Особа 1, в період з 25.07.2017 по 20.03.2018 року фактично не здійснював підприємницьку діяльність від імені СВК «Гірниківський».

При цьому, вчинення дій, пов'язаних з перереєстрацією СВК «Гірниківський», як співзасновника (одного із членів Кооперативу) вказаного підприємства та директора (голови Кооперативу), надало змогу Особа 3 та іншим невстановленим слідством особам здійснювати незаконну діяльність, використовуючи реквізити юридичної особи СВК «Гірниківський».

Продовжуючи злочинну діяльність, невстановлені особи отримали та використали можливість укладати від імені Особа 1, шляхом підроблення документів, господарські угоди та первинні бухгалтерські документи, що свідчили про нібито реалізацію товарів, робіт (послуг) для підприємств реального сектору економіки, чим сприяли незаконному формуванню податкового кредиту з податку на додану вартість та безпідставному формуванні валових витрат підприємств, надавати довіреності особам, які діяли нібито від імені Особа 1, та виготовлювали інші, в тому числі реєстраційні та установчі документи СВК «Гірниківський». Окрім цього, невстановлені слідством особи складали та подавали від імені Особа 1 документи податкової звітності СВК «Гірниківський» до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

У свою чергу, Особа 3 діючи спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, використовуючи фіктивний суб'єкт підприємницької діяльності (юридичну особу) СВК «Гірниківський», без відома Особа 1, який формально рахувався співзасновником (одним із членів) Кооперативу, в період з 25.07.2017 по 20.03.2018 та директором (Головою Кооперативу) в період з 25.07.2017 по 20.03.2018, незаконно здійснювали формування податкового кредиту з податку на додану вартість, та як наслідок призвело до ухилення від сплати податків та можливість в подальшому здійснювати прикриття незаконної діяльності реальному сектору економіки, СТОВ «УРОЖАЙ».

На підставі вищевикладеного, ГУ ДФС у Вінницькій області просило відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.

18.12.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 58304) від 18.12.2018 року, у якій позивачем підтримано заявлені позовні вимоги з мотивів викладених у позові.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 18.12.2018 року відкладено судове засідання на 22.01.2019 року.

27.12.2012 року до суду надійшли заперечення представнику ГУ ДФС у Вінницькій області на відповідь на відзив (вх. № 60092), у якому просили в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 22.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд адміністративної справи по суті на 13.02.2019 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

На підставі направлень, виданих ГУ ДФС у Вінницькій області № 1687 від 05.07.2018 ОСОБА_10, головному державному ревізору-інспектору відділу аудиту платників території обслуговування Могилів-Подільської ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС у Вінницькій області, № 1688 від 05.07.2018 ОСОБА_11, начальнику відділу аудиту платників території обслуговування Могилів-Подільської ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС у Вінницькій області, № 1689 від 05.07.2018 ОСОБА_12, головному державному ревізору-інспектору відділу позапланових перевірок ризикових платників, моніторингу ризикових операцій управління аудиту ГУ ДФС у Вінницькій області, № 1690 від 05.07.2018 ОСОБА_13, головному державному ревізору-інспектору відділу позапланових перевірок ризикових платників, моніторингу ризикових операцій управління аудиту ГУ ДФС у Вінницькій області, згідно із п.75.1 ст.75, на підставі п.п.78.1.4. п.78.1 ст.78, п. 82.2. ст. 82 Податкового кодексу України, відповідно до наказу ГУ ДФС у Вінницькій області від 05.07.2018 № 4030, проведена позапланова виїзна документальна перевірка Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «УРОЖАЙ» (далі - СТОВ «УРОЖАЙ»), , з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинах з СВК «Гірниківський», , за червень, серпень 2017 року.

За результатом перевірки ГУ ДФС у Вінницькій області складено Акт від 19.07.2018 за №3499/1406/03731891 (далі - Акт перевірки), у висновках якого, встановлено порушення п.44.1, п.44.3 ст.44, п. 198.1 ст.198, п.200.4 ст.200 ПКУ, в результаті чого платником завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 709 5 77 грн., у тому числі за серпень 2017 року на загальну суму 709 577 грн.

У Акті перевірки вказано, що відповідно до інформаційних баз ГУ ДФС у Вінницькій області (інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України встановлено відсутність розбіжностей між сумами податкових зобов'язань та кредиту між СТОВ «Урожай» та СВК «Гірниківський» за червень та серпень 2018 року.

Перевіркою встановлено, що СТОВ «Урожай» у рядку 10.1 розділу II Податковий кредит" податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2017 р. (нова звітна № від 19.07.2017 р.), додатку № 5 до декларації по ПДВ «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» за червень 2017 р. включено до складу податкового кредиту суми взаємовідносин по СВК «Гірниківський» - 156892,50 грн.

Перевіркою встановлено, що СТОВ «Урожай» у рядку 10.1 розділу II «Податковий кредит» податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 р. (звітна № від 20,09.2017 р.), додатку № 5 до декларації по ПДВ «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» за серпень 2017 р. включено до складу податкового кредиту суми взаємовідносин по СВК «Гірниківський» - 552684,09 грн.

У ході проведенням документальної позапланової виїзної перевірки керівнику СТОВ «Урожай» з метою отримання документів та пояснень щодо взаємовідносин з СВК «Гірниківський» за червень, серпень 2017 року надано запит від 10.07.2018 р, на підставі підпункту 20,1.6 пункту 20.l статті 20, пункту 85.2, статті 85 Податкового кодексу України.

Складено акти про ненадання оригіналів документів, що належані або пов'язані із предметом перевірки від 10.07.2018 р. №477/02-32-14-06/03731891; від 11,07.2018 р. № 485/02-32-14-06/0373189; від 12.07.2018р. №487/02-32-14-06/03731891.

СТОВ «Урожай» листом № 10-07 від 10.07.2018 р. (вх. № 9459/10 від 11,07.2018 р.) за підписом керівника ОСОБА_3 повідомило, що документи, які підтверджують взаєморозрахунки з СВК «Гірниківський» за червень, серпень 2017 року надати неможливо, оскільки витребувані документи у повному обсязі не отримані від контрагента СВК «Гірниківський» у зв'язку із їх втратою і для їх відновлення потрібен час.

Головне управління ДФС у Вінницькій області листом №7711/10/02-32-14-06 від 18.07.2018 р. надано відповідь про відсутність підстав для призупинення, перевірки відповідно до ст. 44 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями).

Станом на 11 липня 2018 року до ГУ ДФС у Вінницькій області були надані такі документи (лист СТОВ «Урожай»; копії видаткових накладних, копії платіжних доручень, копія договору купівлі-продажу, копія картки аналізу зерна, копії карток рахунків 281, 631).

Під час перевірки не були надані оригінали первинних документів на вимогу посадових осіб контролюючого органу (запит про їх надання від 10.07.2018 р.): договорів з постачальниками, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції, реєстри оперативного обліку і контролю їхнього виконання (журнал обліку надходження вантажів, книга обліку виконання договорів), первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, у тому числі накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів, документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності, розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; звіти касира й касові книга, векселі; товарні книги, товарні звіти; інвентаризаційні описи (інвентаризаційні протоколи/інвентаризаційні акти), порівнювальні відомості, розрахунки природного убутку, розрахунки витрат на залишок товарів, розрахунки реалізованої торгової націнки; акти на списання товарних втрат, регістри аналітичного і синтетичного обліку - журнали-обліку №7, відомості, картки складського обліку, товарні книш; документи, що підтверджують наявність власних або орендованих офісних, складських та інших приміщень.

При цьому, СТОВ «Урожай» не надано до Головного управління ДФС у Вінницькій області акт про результати роботи комісії із переліком втрачених документів із зазначенням причини їх втрати.

Таким чином, для надання документам юридичної сили і доказовості, вони повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства. Понесені витрати, на послуги повинні оформлятись відповідними документами, які б підтверджували фактичне виконання тієї чи іншої послуги.

До перевірки надано СТОВ «Урожай» картку рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за 01.05.2017 р. - 06.07.2018 р. Станом на 01.06.2017 р. дебіторська заборгованість за розрахунками з СВК «Гірниківський» відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» становить 138495,00 грн.

Станом на 30.06.2017 р. кредиторська заборгованість за розрахунками з СВК «Гірниківський» становить 224889,60 грн., відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Станом на 01.08.2017 р. дебіторська заборгованість за розрахунками з СВК «Гірниківський» становить 3537967,76 грн., відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Станом на 31.08,2017 р, дебіторська заборгованість за розрахунками з СВК «Гірниківський» становить 1644141,74 грн., відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Відповідно до картки рахунку 281 «Товари па складі» кукурудзи отримано на склад в загальній кількості і 174274,605 кг. Відповідно до даних ЄРПН у постачальника СВК «Гірниківський» було придбано кукурудзи в кількості 721123,49 кг. Таким чином, існує розбіжність між даними бухгалтерського та податкового обліку.

Аналізом баз даних ГУ ДФС у Вінницькій області СВК «Гірниківський» за період червень, серпень 2018 р. та аналізом номенклатурного ряду товарів (робіт, послуг), згідно даних ЄРПН та ланцюга постачання встановлено наступне.

Відповідно до звіту про суми нарахованої заробітної плати (форма Д4) СВК «Гірниківський» за червень 2017 року (прийнятого 20.07.2017 р. № ) кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховані виплати становить 10 осіб, та заробітна плата складає 46599,98 грн.

Балансова вартість основних засобів СВК «Гірниківський» на 31 грудня 2017 р, на початок звітного періоду складала 0,0 тис. грн., на кінець звітного періоду складала 0,0 тис. грн.

Фактично згідно податкової звітності СВК «Гірниківський» встановлено недостатність трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських, та торгівельних приміщень, транспорту та сировини, матеріалів для здійснення даного виду діяльності.

До перевірки не надано документальне підтвердження про залучення сторонніх трудових ресурсів на підставі цивільно-правових договорів та основних фондів, активів, необхідних для. проведення відповідної господарської діяльності.

Відсутність у СВК «Гірниківський» необхідних умов для здійснення задекларованих господарських операцій, підтверджує, що дане підприємство фактично не здійснювало реалізацію кукурудзи, пшеницю, ячменю СТОВ «Урожай» у червні 2017 року на загальну суму 941355 грн., в т.ч. ПДВ - 156892,5 грн., у серпні 2017 року на загальну суму 3316104,51 грн., в т.ч. ПДВ - 552684,09 грн., а відтак податкові накладні, виписані на адресу СТОВ «Урожай» та відображені в податковому обліку не можуть вважатися такими, що підтверджують реальність проведення операцій з придбання даних товарів.

Враховуючи результати аналізу постачання встановлено відсутність факту реальної реалізації товарів, придбаних СТОВ «Урожай» у контрагента СВК «Гірниківський» у червні та серпні 2017 року. Дані обставини свідчать про нереальність задекларованих операцій.

Наявність у СТОВ «Урожай» податкових накладних не є безумовною підставою для віднесення зазначених у цих накладних сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Таким чином, операції з придбання кукурудзи, ячменю, пшениці у СВК «Гірниківський» у червні 2017 р, на суму 941355 грн., в т.ч. ПДВ - 156892,5 грн. та серпні 2017 р, на суму 3316104,51грн., в т. ч. ПДВ - 552684,09 грн. не підтверджуються на предмет реального їх проведення.

ГУ ДФС у Волинській області листом від 01.08.2017 р. № 3557/7/0-20-14-04-11 надало ГУ ДФС у Вінницькій області податкову інформацію від 31.07.2017 р. № 25/03-20-14-04-13 щодо СВК "Гірниківський", згідно якої ГУ ДФС у Волинській області на СВК "Гірниківський" направлено запити про надання пояснень та їх документального підтвердження: № 3462/10/03-20-12-01-13 від 18.05.2017 р.,№ 3613/10/03-20-12-01-13 від 23.05.2017 р., № 3784/10/03-20-12-01-13 від 29.05.2017 р., № 4324/10/03-20-12-01-13 від 15.06.2017 р. Платником надано відповіді без документального підтвердження.

В матеріалах перевірки СТОВ «Урожай» наявна інформація, яка свідчить про те, що платник був залучений до протиправної діяльності свого контрагента. Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Кіровоградській області за супроводженням оперативним управлінням здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження за №0000006 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст.27, ч. З ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.

За результатами проведених заходів допитано гр. ОСОБА_4 (керівник, головний бухгалтер та засновник СВК «Гірниківський»), який повідомив, що зареєстрував СВК «Гірниківський» на своє ім'я за грошову винагороду та не мав мети здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Вподальшому, відповідно до аналізу реєстраційних (установчих) даних СВК «Гірниківський», стало відомо, що платником податків протягом 2017- 2018 рр. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вносились відомості щодо зміни посадових осіб (керівників), засновників підприємства, а саме: з 31.10.2016 року по 27.03.2017 року, директором, головним бухгалтером та засновником перебував гр. ОСОБА_14; з 27.03.2017 року по 27.07.2017 року директором, головним бухгалтером та засновником перебувала гр. ОСОБА_6; з 27.07.2017 року по 20.03.2018 року директором, головним бухгалтером та засновником перебував гр. ОСОБА_7; з 20.03.2018 року по сьогоднішній день директором, головним бухгалтером та засновником значиться гр. ОСОБА_4.

Подальшими проведеними заходами встановлено, що гр. ОСОБА_8 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. З метою встановлення фактичного місцезнаходження колишнього директора СВК «Гірниківський», співробітниками оперативного управління ГУ ДФС у Вінницькій області з використанням можливостей бази «Аркан» отримано відомості про те, що в період часу з 2014 року по сьогоднішній день, гр. ОСОБА_6 фактично проживаюча на непідконтрольній території м. Донецька, не перетинала Державний кордон України, що унеможливлює реєстрацію та перереєстрацію СВК «Гірниківський», проведення будь-яких фінансово - господарських операцій підприємства.

З наведених вище даних встановлено, що відповідальними за фінансово- господарську діяльність СВК «Гірниківський» по проведених взаєморозрахунках з СТОВ «Урожай» протягом 2017 року являлись гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_7, який 27.07.2017 року не міг фактично здійснити реєстрацію (перереєстрацію) підприємства від гр. ОСОБА_6 (яка з 2014 року не перетинала Державний кордон України), що також унеможливлює подальшу перереєстрацію від нього на гр. ОСОБА_4, оскільки останній повідомив про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності СВК «Гірниківський».

Описані вище обставини, свідчать про відсутність факту здійснення поставки, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування податкового кредиту, не маючи реального товарного характеру.

До ГУ ДФС у Вінницькій області надані СТОВ «Урожай» листом (вх. № 9459/10 від 11.07.2018 р.) копії видаткових накладних, які містять підпис від СВК «Гірниківський» Директора ОСОБА_6 і містять інформацію щодо місця складання первинних документів: м. Київ.

Відповідно інформації, що надійшла від слідчих і оперативні підрозділів ДФС за період часу з 2014 року по сьогоднішній день ОСОБА_6 фактично проживаюча на непідконтрольній території м. Донецька, не здійснювала виїзди до підконтрольної території України, в тому числі до міста Києва, що унеможливлює проведення будь-яких фінансово-господарських операцій підприємства. Оригінали видаткових накладних були надані під час проведення перевірки.

До перевірки не надано жодних розрахункових документів та первинних документів, що підтверджують оплату за товар та подальшу реалізацію вказаного товару.

Встановлені дані і факти відсутності первинних документів дозволили відповідачу зробити висновки, що відображені у податковій звітності СТОВ «Урожай» фінансово-господарські операції із СВК «Гірниківський» опосередковувалися реальним виконанням операції, яка становила його предмет.

На підставі Акту перевірки від 19.07.2018 за №3499/1406/03731891 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2018, яким зменшено розмір від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість на суму 709 577 грн.

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою. Рішенням про результати розгляду скарги від 01.11.2018 за № 35598/6/99-99-11-01-01-25 ДФС залишило без змін спірне податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2018 ГУ ДФС у Вінницькій області, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом про визнання його протиправним та скасування.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

У відповідності до вимог пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Оцінюючи правомірність оскаржуваного рішення, суд вказує на наступне.

Судом встановлено, що між СВК «Гірниківський» (продавець) в особі директора ОСОБА_6, та СТОВ «Урожай» (покупець) в особі директора ОСОБА_15 укладено договір купівлі-продажу №СГ196 від 19.06.2017 року сільськогосподарської продукції.

На виконання умов договору №СГ196 від 19.06.2017 року оформлялися видаткові накладні на товар (кукурудза, ячмінь), зокрема №920 від 20.06.2017 року № 935, 934, 933 від 27.06.2017 року, №931 від 26.06.2017 року, № 43,42,41, 40 від 03.08.2017 року, № 44, 45, 46 від 04.08.2017 року, № 35, 36, 37, 38, 39 від 02.08.2017 року, №396, 397, 398 від 17.08.2017 року (а.с. 38-57). А також, Акти прийому-передачі товару від 27.06.2017 року, від 19.06.2017 року до Договору поставки №СГ196 від 19.06.2017 року (а.с. 61-68).

Крім того, позивачем укладено з ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшл» (зерновий склад) договір складського зберігання №ST-001/UO від 01.09.2016 року та Додаткову угоду № 1 до Договору складського зберігання № ST-001/UO, згідно якого зерновий склад приймає та зберігає сільськогосподарську продукцію. Строк зберігання до 31.12.2019 року.

На виконання умов договору №СГ196 від 19.06.2017 року СТОВ «Урожай» проводилась оплата на рахунок СВК «Гірниківський» згідно платіжних доручень №1186 від 10.05.2017 року, №1587 від 02.06.2017 року, № 1911 від 20.06.2017 року, №2222 від 12.07.2017 року, № 2261 від 14.07.2017 року, № 2301 від 17.07.2017 року, № 2364 від 19.07.2017 року, №228806 від 24.07.2017 року, № 228872 від 25.07.2017 року, №228955 від 27.07.2017 року, № 228999 від 08.08.2017 року, № 229095 від 10.08.2017 року (а.с. 76-81).

Також позивачем надано копії товарно-транспортних накладних (замовник СВК «Гірниківський», вантажоодержувач СТОВ «Урожай») №571836 від 15.08.2017 року, №571835 від 11.08.2017 року, №571803 від 22.06.2017 року, №571807 від 25.06.2017 року, №571803 від 22.06.2017 року №571807 від 25.06.2017 року, №571809 від 01.08.2017 року, №571827 від 03.08.2017 року, №571802 від 19.06.2017 року, № 571804 від 22.06.2017 року, №571808 від 25.06.2017 року, №571810 від 01.08.2017 року, №571828 від 03.08.2017 року, №571811 від 01.08.2017 року, №571812 від 01.08.2017 року, №571805, від 22.06.2017 року, № 571813 від 01.08.2017 року, №571829 від 03.08.2017 року, №571830 від 03.08.2017 року, №571814 від 01.08.2017 року, №571806 від 22.06.2017 року, №571826 від 01.08.2017 року, №571823 від 01.08.2017 року, № 571833 від 07.08.2017 року, №571834 від 11.08.2017 року, №571824 від 01.08.2017 року, №571818 від 01.08.2017 року, №571832 від 03.08.2017 року, №571825 від 01.08.2017 року, №571835 від 11.08.2017 року, №571836 від 15.08.2017 року, №571821 від 01.08.2017 року, №571819 від 01.08.2017 року, 571820 від 01.08.2017 року, №571833 від 07.08.2017 року, №571834 від 11.08.2017 року (а.с. 82-115).

Питання, пов'язані з обчисленням податку на прибуток та на додану вартість, обчислення об'єкту оподаткування, формуванням виникнення податкових зобов'язань у разі постачання товарів та надання послуг внормовано, як зазначалось вище, статтями 44, 198 ПК України , в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкових пільг мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

У зв'язку з наведеним недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів.

Судом з'ясовано, що на виконання укладених договорів з контрагентами, позивачем надані первинні документи по взаємовідносинам із контрагентами, підписані відповідальними посадовими особами та скріплені печатками юридичних осіб, крім того, містять інші відомості та реквізити, наявність яких визнана обов'язковою ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Отже, позивачем надані первинні документи, які підтверджують факт отримання ним товару. Сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а також помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність реального вчинення господарської операції, оскільки з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків, у зв'язку з його господарською діяльністю, мали місце. При цьому, суд зазначає, що як перевіряючим так і суду надані всі документи.

Натомість, в обґрунтування правомірності висновків викладених в акті, податковий орган посилається на зібрану податкову інформацію про контрагента, не достатньої кількості трудових ресурсів та на Реєстр судових рішень України, з якого вбачаються факти наявності кримінальних проваджень на стадії досудового розслідування стосовно контрагента позивача.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про юридичну та фактичну неспроможність судження податкового органу стосовно вказаного порушення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б переконливо доводили відсутність у позивача економічної потреби в укладенні перелічених договорів з СВК «Гірниківський» та невикористання результатів виконання таких договорів у власній господарській діяльності.

Натомість, в матеріалах справи містяться копії договорів поставки укладених СТОВ «Урожай» з контрагентами на реалізацію сільськогосподарської продукції, а саме Договір поставки № П23122 від 23.12.2016 року укладений позивачем (постачальник) з ТОВ «Автек-Стройтех» (покупець), Договір поставки №СГ1503-17 від 15.03.2017 року, укладений позивачем (постачальник) з ПАТ «Київхліб» (покупець).

Суд зауважує, що і позивач і СВК «Гірниківський» мали на день вчинення договору купівлі-продажу №СГ196 від 19.06.2017 року та його виконання необхідний обсяг як цивільної дієздатності, так і обсяг цивільної правоздатності згідно із ч. 2 ст. 203 ЦК України та не були позбавлені права укладати будь-які угоди відповідно до чинного законодавства.

Таким чином судом встановлено, що реальність господарських операцій позивача з його контрагентом СВК «Гірниківський» підтверджується наявним в матеріалах договором, актами здачі-приймання робіт (наданих послуг), проведеними розрахунками, податковими накладними виписаними у відповідності до вимог ПК України. Доказів того, що на момент складання податкових накладних контрагент позивача не був зареєстрований як платник податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому не мав права видавати податкові накладні на кожну або часткову поставку робіт (послуг) не існує.

Всі витрати понесені у рамках звичайної господарської діяльності платника, спрямовані на отримання позитивного ефекту, зумовлені виробничою необхідністю і є необхідними для забезпечення економічної діяльності платника з отримання прибутку.

Згідно п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності; до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених п.п. 5.3-5.7 цієї статті.

До таких обмежень, згідно пп.5.3.1 п.5.3 ст. 5 вказаного Закону, віднесено включення до валових витрат витрати на потреби, не пов'язані з веденням господарської діяльності та згідно пп.5.3.9 - витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

В силу п. 5.11 ст. 5 цього Закону заборонено установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових, крім тих, що зазначені в цьому Законі.

За змістом пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

У відповідності до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом. Податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації (пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону).

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

У строки, передбачені законом для відповідного податкового періоду, платник податку подає органу державної податкової служби за місцем свого знаходження податкову декларацію незалежно від того, чи виникло у цьому періоді податкове зобов'язання чи ні.

Пунктом 7.2.1. Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну назву отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; й) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

На момент відображення в обліку податкового кредиту з ПДВ позивач отримав від продавця СВК «Гірниківський» податкові накладні, видані та оформлені відповідно до пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Відповідно до пп. 7.2.4. п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст. 9 цього Закону.

Згідно з пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» не дозволяється включати до складу податкового кредиту будь-які витрати по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Таким чином Закону України «Про податок на додану вартість» конкретно передбачав випадки не включення до складу податковою кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) - це не підтвердження податковими накладними.

Разом з тим, всі отриманні від СВК «Гірниківський» податкові накладні відповідають вимогам до первинних документів, фіксують зміст господарських операцій і містять усі визначені законом необхідні реквізити, що дає підстави для врахування їх при формуванні податкового кредиту.

Проведення господарських операції зафіксовано і підтверджується первинними документами, на підставі яких здійснено бухгалтерський облік і на даних якого, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», ґрунтуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Тобто первинні документи з відображенням господарських операцій стали основою і для податкового обліку.

Всі договори, видаткові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не викликають сумнівів щодо їх достовірності та підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Верховний суд в постанові від 04.04.2018 року по справі №810/4751/13-а (адміністративне провадження №К/9901/2749/18) зазначив, що з метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає вимогам податкового законодавства, та складення яких відповідає законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції або звичаєвій практиці. При цьому ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. Власне відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг та окремих позицій у первинних облікових документах, які не впливають на зміст господарської операції, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Окрім того, за своїм економічно-юридичним змістом послуга являє собою діяльність, результати якої не мають матеріального виразу, а реалізується та споживається у процесі її здійснення. Виходячи із специфіки послуг, як предмета господарської операції, акт наданих послуг з переліком фактично поставлених послуг за напрямками, вказаними в договорі, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції.

В свою чергу, відповідачем не наведено доводів, а судом не встановлено таких, які безспірно б підтверджували недобросовісність саме позивача, як платника податків та/aбo свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності СВК «Гірниківський» чи узгодженості дій між ними.

Щодо здійснення слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Кіровоградській області за супроводженням оперативним управлінням досудового розслідування кримінального провадження за №0000006 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст.27, ч. З ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України, у ході якого проводились заходи щодо керівників СВК «Гірниківський», суд зазначає наступне.

Наведені відповідачем доводи не можуть бути взяті до уваги, оскільки чинним законодавством не передбачено обов'язку платника податку нести відповідальність за несплату податків виконавцями послуг, або за можливу недостовірність відомостей про них чи не подання відповідної податкової звітності такими (виконавцями послуг). Окрім того, така інформація є службовою та використовується податковими органами з метою здійснення податкового контролю і не зумовлює для платників податків змін у структурі податкових зобов'язань та податкового кредиту.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладену в п. 50 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України", в якому ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

У рішеннях від 09 січня 2007 року у справі "Інтерсплав проти України", від 22 січня 2009 року у справі "Булвес" АД проти Болгарії", від 10 березня 2010 року у справі "Бізнес Супорт Центр проти Болгарії" Європейського Суду з прав людини наголосив, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Крім того, статтею 61 Конституції України регламентовано принцип індивідуальної відповідальності і жодною нормою чинного законодавства не визначено прямої залежності між правомірністю формування платником податків показників його податкової звітності та діями його контрагента та/або відповідних посадових осіб і для формування показників податкової звітності необхідним є лише встановлення факту здійснення господарської операції та підтвердження її відповідними первинними бухгалтерськими документами.

Відповідні висновки у аналогічній категорії спорів, висловлені у постановах Верховного Суду від 11.09.18 р. у справах № 823/2247/17 та № 815/6105/17.

Посилання відповідача на наявність окремих кримінальних проваджень, суд вважає безпідставними, оскільки з їх змісту не вбачається того, що судами підтверджено факти фіктивності господарської діяльності вказаного контрагента позивача, ухилення ним від сплати податків, а також того, що окремі особи, які брали участь у досліджуваних фінансово-господарських операціях заперечують свою участь у діяльності контрагентів взагалі або у межах окремої операції. Як вбачається зі змісту останніх, вказане переважно стосуються вчинення окремих процесуальних дій у межах відповідних кримінальних проваджень та не встановлюють фактів, які б мали преюдиційне значення під час розгляду даної адміністративної справи.

Доказів, які б свідчили про наявність вироку суду відносно контрагента позивача, який би набрав законної сили, під час розгляду справи, контролюючим органом не надано, а отже сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента позивача не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність право позивача на формування податкового кредиту та витрат від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання визначення складу податкового кредиту та витрат поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року в адміністративній справі № 826/6280/13-а (адміністративне провадження № К/9901/2848/18).

Таким чином, враховуючи відсутність доказів на підтвердження обставин, на які посилається податковий орган, суб'єктивний та оціночний характер доводів, якими це підтверджується, наявність первинних документів, суд доходить висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 21.08.2018 року прийняте за відсутності на те правових підстав, а отже, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд-

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 21.08.2018 року.

Стягнути на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай" (вул. Леніна, 25, с. Біляни, Чернівецький район, Вінницька область, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, ) в сумі 10643,65 грн. (десять тисяч шістсот сорок три гривні шістдесят п'ять копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Урожай» (вул. Леніна, 25, с. Біляни, Чернівецький район, Вінницька область, );

Відповідач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, Вінницька область, 21100).

Рішення у повному обсязі виготовлене 25.02.2019 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович