Справа № 500/2462/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року № 857/739/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів -Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Смидюк Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року у справі №500/2462/18 (суддя Осташ А.В., м.Тернопіль, повний текст складено 10 грудня 2018 року) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУПФ, ПФУ відповідно) звернулося до суду із позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі -УДВС) в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Дубчак М.З. про накладення штрафу від 06.11.2018 ВП №56549722 (далі - Державний виконавець, Постанова відповідно).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги посилаючись на окремі обставини справи вказує, що оскаржувана Постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII), оскільки позивач не виконав у повному обсязі рішення суду.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), подали заяви про розгляд справи у відсутності їх представників, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем десятиденного строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 лютого 20018 року у справі №607/13896/17 (далі - Рішення) зобов'язано ГУПФ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII), постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988), на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області про грошове забезпечення від 17.05.20017 №107 для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення поліцейських, починаючи з 01.01.2016. Вказане Рішення набрало законної сили 07.05.2018 (а.с.10-19).

Державний виконавець 06.06.2018 при примусовому виконанні виконавчого листа №607/13896/17, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області на підставі Рішення (далі - Виконавчий лист) 05.06.2018 винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56549722 (далі - Постанова-1; ВП №56549722 відповідно). Зазначеною Постановою-1 відповідача зобов'язано вчинити дії зазначені у Виконавчому листі та надано боржнику строк виконання Рішення протягом 10 робочих днів (а.с.49-50, 54-55).

ГУПФ листом від 11.06.2018 року № 4713/03 повідомив відповідача, що ним виконано Рішення (а.с.51).

На підставі цього, Державним виконавцем 18.06.2018 винесено постанову про закінчення ВП №56549722 (далі - Постанова-2; а.с.52-53).

Однак рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2018 року у справі №607/11836/18 скасовано Постанову-2, у зв'язку з чим 18.10.2018 Державним виконавцем винесено постанову про відновлення ВП №56549722, якою одночасно зобов'язано ГУПФ виконати вимоги за Виконавчим листом, що наведені у Рішенні (а.с.26-27).

З приводу цього, позивач 02.11.2018 №8881/07 повідомив відповідача, що ним проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно Рішення (а.с.30-31).

Проте, Державним виконавцем 06.11.2018 винесено оскаржувану Постанову (а.с.33-34).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частини шостої статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону №1404-VIII).

Статтею 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу зазначених норм права слідує, що на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому обов'язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону №1404-VIII можуть вважатися обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 «Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі» затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 №28-2, ГУ ПФУ відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом 2262-XII.

Тобто, виплати грошової допомоги здійснюються ГУПФ виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

З матеріалів справи видно, що Рішення виконано позивачем, а саме: з 01.01.2016 з урахуванням раніше виплачених сум, здійснено виплату різниці за період з 01.01.2018 по 31.03.2018, а також забезпечено виплату різниці за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в порядку встановленому постановою КМУ від 20.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103; а.с.22, 30).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем добровільно виконано Рішення в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2

Відповідно до статті 8 Закону №2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України (далі - ДБУ).

З огляду на зазначене, виплата перерахованої суми пенсії стягувачу повинна здійснюватись за рахунок коштів ДБУ, а не за рахунок коштів ПФУ.

В розглядуваній справі вже перераховану суму пенсії не було виплачено стягувачу у зв'язку з відсутністю державного асигнування, оскільки кошти з ДБУ згідно з Постановою №103 у 2018 році не виділялись, а лише передбачено у період з 01.01.2019.

Відтак, ГУПФ добровільно виконано вимогу Державного виконавця в межах своїх повноважень, а саме: згідно з Рішенням боржник здійснив перерахунок суми, яка підлягає сплаті, водночас у зв'язку із відсутністю коштів такі суми виплачені стягувачу у ВП №56549722 не були.

Водночас, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про ДБУ. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем десятиденного строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

Вказане, у такій категорії справ узгоджується із правовими висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 24 січня 2018 року, 13 червня 2018 року №№405/3663/13-а, 757/29541/14-а відповідно.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно вказав, що ГУПФ виконало Рішення в тій частині, в якій було профінансовано перерахунок пенсій вищевказаній категорії пенсіонерів державою, а тому з його сторони відсутнє невиконання Рішення з неповажних причин.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 271, 272, 287, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула