Справа № 560/4150/18
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4150/18
РІШЕННЯ

іменем України

19 лютого 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П.

за участю:секретаря судового засідання Бачка А.М. представника позивача: ОСОБА_1 представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 свідка: ОСОБА_4
розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 ОСОБА_6 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування припису та постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Управління Держпраці у Хмельницькій області, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Хмельницькій області про усунення виявлених порушень № 22-01/2515-ІВ-620 від 14.09.2018 року; визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 22/480 від 25.09.2018 року на фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 ОСОБА_6 в розмірі 111690 грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06.09.2018 працівниками Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці було проведено інспекційне відвідування по додержанню законодавства про працю у ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_6.

За результатами інспекційного відвідування інспектором Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № 22-01/2515-ІВ від 07.09.2018, відповідно до якого порушення ч.1, ч.3 ст. 24 Кодексу законів про працю України та постанови Кабінету ОСОБА_7 України від 17.06.2015 № 413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу".

У зв'язку з виявленими порушеннями законодавства про працю посадовими особами відповідача винесено припис від 14.09.2018 №23-01/2515-ІВ-620 про усунення виявлених порушень, яким суб'єкта господарювання зобов'язано усунути порушення щодо укладення трудового договору із найманими працівниками відповідно до вимог ч.1,ч.3 ст. 24 Кодексу законів про працю України та подати відповідне повідомлення до органів ДФС.

В подальшому, 25.09.2018, першим заступником начальника управління Держпраці у Хмельницькій області було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №22/480, згідно з якою накладено на ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_6 штраф у розмірі 111690 грн 00 коп.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, позивача вважає їх протиправними та такими, що порушають його права та законні інтереси.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.01.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 17.01.2019 вирішено перейти із спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Від представника відповідача на адресу суду 21.01.2019 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що під час проведення інспекційного відвідування в ході спілкування з працівницею позивача - ОСОБА_8 з метою моніторингу стану дотримання вимог трудового законодавства, інспектори праці з'ясували, що вона допущена підприємцем до роботи без укладення трудового договору. Із врахуванням вказаних відомостей, інспекторами було прийнято рішення здійснити дії щодо підготовки до інспекційного відвідування, як контрольного заходу. Згідно вимог п.6 Порядку №295, у рамках підготовки до інспекційного відвідування, інспекторами праці, в межах наданих повноважень, отримано письмові пояснення у ОСОБА_8 Зазначена особа письмово підтвердила факт виконання трудових обов'язків в кафе "Сахара" без укладення трудового договору, перебуваючи на підміні іншого працівника. У подальшому вказані пояснення правомірно долучено до матеріалів інспекційного відвідування як це передбачено абз.2 п.6 Порядку №295.

За результатами відвідування інспектори праці на основі моніторингу стану дотримання вимог трудового законодавства у ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_6, інспектори праці повідомили керівника Управління Держпраці (у формі службової записки) про використання останнім праці одного неоформленого працівника. Проаналізувавши відомості, зібрані та наведені інспекторами праці, керівник Управління Держпраці у Хмельницькій області прийняв рішення згідно вимог пп.3 п.5 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин (наказ від 06.09.2018 №168).

Таким чином, підстава для проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_6 (рішення керівника органу контролю згідно вимог пп.3 п.5 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин) є абсолютно законною і обґрунтованою, а тому просить відмовити ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_6 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався та відповідь на відзив не подав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили просили відмовити в їх задоволенні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала показання, та зазначила, що під час проведення інспекційного відвідування вона не працювала у позивача, а лише прийшла по об`яві, щоб ознайомитись з умовами праці, оскільки не була впевнена чи зможе працювати, адже має ІІІ групу інвалідності. ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_6 показав, яку роботу необхідно робити. Після цього, вийшов розмовляючи по телефону. Зайшли інспектори відповідача, надали бланк пояснень, який заповнила з переляку.

Після ознайомлення з умовами роботи, в другій половині дня 06.09.2018 року ОСОБА_8 написала заяву на прийом на роботу.

Свідок ОСОБА_4, надав суду показання про те, що являється другом позивача, в день проведення інспекційного відвідування перебував біля торгової точки "Сахара", однак зайшовши в середину побачив там ОСОБА_8, яку раніше не бачив, при цьому зазначив, що ОСОБА_5 в приміщенні не було.

Свідок ОСОБА_4 додав, що після виходу з торгової точки "Сахару" купив у сусідньому магазині каву, та повернувшись до торгової точки позивача почув, як в серединні спілкуються люди на підвищених тонах та зателефонував ОСОБА_5, який не відповів на його дзвінок.

Заслухавши думку представників сторін, заслухавши пояснення свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв'язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 06 вересня 2018 року посадовими особами Управління Держпраці у Хмельницькій області згідно вимог п.33 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_7 України від 26.04.2017 року №295 (далі Порядок №295) та на підставі наказу від 06.09.2018 №168 та направлення на проведення інспекційного відвідування №740/18 від 06.09.2018 проведено захід - відвідування за місцем здійснення господарської діяльності відповідача (кафе "Сахара" по вул.Інститутській, 14, м.Хмельницький).

За результатами здійснення заходу державного контролю інспекційного відвідування інспектором праці складено акт інспекційного відвідування №22-01/2515-ІВ від 07.09.2018, згідно якого виявлено порушення ч.1,3 ст.24 КЗпП, в результаті чого винесено припис про усунення виявлених порушень №22-01/2515-ІВ-620 від 14.09.2018, з визначенням строку усунення до 14.10.2018.

Перший заступник начальника Управління Держпраці в Хмельницькій області 25.09.2018, розглянувши справу про накладення штрафу на підставі акту інспекційного відвідування №22-01/2515-ІВ від 07.09.2018, виніс постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №22/480, згідно якої на ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_6 накладено штраф у розмірі 111690,00 грн.

Позивач не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки винесенні в порушення норм чинного законодавства, в зв'язку із чим звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з п.2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМ України від 26.04.2017, № 295 (далі - Порядок №295), державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Відповідно до п.33 Порядку №295 інспектор праці самостійно приймає рішення про необхідність відвідування роботодавця з метою інформування його та працівників про найбільш ефективні способи дотримання законодавства про працю, моніторингу стану його дотримання, у тому числі щодо оформлення трудових відносин.

Згідно з абз.3 ч.1 п.11 Порядку інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

Відповідно до п.20 Порядку №295, акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об'єкта відвідування.

Згідно ч.4 ст.2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V) заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно з пп. 6 п.4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_7 України від 11 лютого 2015 року №96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до пп.5 п.6 Положення №96 Державна служба України з питань праці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Згідно ч.1, 2 Закону №877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

Відповідно до ч.6 ст.7 Закону №877-V, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Згідно ч.7, 8 ст.7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно ч.1 ст.12 Закону №877-V, невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Постановою Кабінету ОСОБА_7 України від 17.07.2013 №509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок №509), який в свою чергу визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення".

Згідно п.2 Порядку №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені зокрема на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Відповідно до п.8 Порядку №590, за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Згідно п.10 Порядку №590, постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

Трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини, регулює Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП).

Відповідно до ч.1 ст.265 КЗпП, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Згідно ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч.1,3 ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом ОСОБА_7 України.

Тобто, у будь-якому випадку заборонено допускати працівника до роботи до того, як будуть виконані вимоги ст.24 КЗпП України.

Порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу затверджений постановою Кабінету ОСОБА_7 України від 17.06.2015 року №413. Вказаним порядком встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів, як, зокрема: засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі.

Отже, повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу є частиною укладання трудового договору, яке складається із виданого наказу та повідомлення Державної фіскальної служби та її територіальних органів. Аналогічне роз'яснення міститься в листі Держпраці України від 03.08.2015 за №1364/24/21/01/2298-15.

Суд встановив, що згідно наданих показів свідка ОСОБА_8 встановлено, що остання прийшла до ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_6, для можливості влаштуватися на роботу, однак маючи ІІІ групу інвалідності просила подивитись на умови праці, оскільки була не впевнена чи впорається з покладеними на неї обов'язками.

При цьому, ОСОБА_8 у власно наданих письмових поясненнях до заперечень на акт інспекційного відвідування №22-01/2515-ІВ та в судовому засіданні, зазначила, що продажу не здійснювала, а просто спостерігала за умовами праці та чекала на роботодавця у приміщенні торгової точки "Сахара" для оформлення документів для подальшої роботи.

Вказані пояснення ОСОБА_8 підтвердила в судовому засіданні під час здіснення її допиту у якості свідка, а також остання додала, що між позивачем та ОСОБА_8 було оформлено документи 06.09.2018 та з 07.09.2018 ОСОБА_8 та офіційно прийнято на роботу.

При цьому, свідок зазначила, що під час приходу інспекторів, остання перебувала на торговій точці "Сахара", що належить позивачу та чекала на появу останнього, тим самим була сильно налякана, оскільки інспектори наполегливо вимагали написати пояснення.

Суд звертає увагу, що висновки інспекторів щодо порушення законодавства про працю зроблено виключно на підставі наданих ОСОБА_8 пояснень, відібраних 06.09.2018, шляхом здійснення відвідування торгової точки позивача з метою інформування останнього про дотримання законодавства про працю та моніторингу його дотримання, однак жодних доказів того, що ОСОБА_8 здійснювала продаж товарів та отримувала за таку роботу заробітну плату не надано.

Однак, враховуючи пояснення ОСОБА_8 в судовому засіданні в якості свідка, суд встановив, що остання спростувала пояснення відібрані 06.09.2018 під час інспекційного відвідування торгової точки позивача, а тому такі докази не можуть відповідати ознакам належного доказу для встановлення факту не оформлення найманого працівника.

Досліджуючи надані сторонами належні та допустимі докази, суд встановив, що в матеріалах справи міститься копія трудової книжки серія АХ №280680 ОСОБА_8, відповідно до якої останню прийнято на роботу до кіоску "Сахара" на посаду продавця у ФОП ОСОБА_5 з 07.09.2018 на підставі наказу №2 від 06.09.2018 .

Суд також звертає увагу відповідача, що в матеріалах міститься повідомлення про прийняття працівника на роботу, подане до ДПІ у м.Хмельницькому та отримано останнім 06.09.2018, згідно якого встановлено, що ОСОБА_5 (РНОКПП - НОМЕР_1) приймає на роботу ОСОБА_8 з 07.09.2018.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у межах спірних правовідносин позивачем не допущено порушення вимог ч.1, ч.3 ст. 24 Кодексу законів про працю України та постанови Кабінету ОСОБА_7 України від 17.06.2015 № 413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", а тому винесений працівниками відповідача припис та оскаржена постанова прийняті необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дія), а тому на думку суду є протиправними та підлягають скасуванню.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За ч.ч.1-2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_7 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Перевіривши юридичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд вважає, що адміністративний позов належить задовольнити.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 ОСОБА_6 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування припису та постанови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Хмельницькій області про усунення виявлених порушень №22-01/2515-ІВ-620 від 14.09.2018.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №22/480 від 25.09.2018 на фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 ОСОБА_6 в розмірі 111690 (сто одинадцять тисяч шістсот дев`яносто ) грн 00 коп.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 ОСОБА_6 судовий збір в сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25 лютого 2019 року

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 ОСОБА_6 (АДРЕСА_1,Хмельницький,Хмельницька область,29001 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Управління Держпраці у Хмельницькій області (вул. Камянецька, 74,Хмельницький,Хмельницька область,29013 , ідентифікаційний код - 39793137)

Головуючий суддя ОСОБА_9