Справа № 804/8156/17
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року Справа № 804/8156/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №804/8156/17 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, Міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування рішення № 246 від 19.05.2017 р., визнання дій неправомірними, скасування витягу з технічної документації,-

ВСТАНОВИВ:

04.12.2017р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов направлений засобами поштового звязку адміністративний позов ОСОБА_2 до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, Міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, у якому позивач просив суд:

визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області №246 від 19.05.2017р. "Про затвердження акту комісії з визначення збитків, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, при використанні земельної ділянки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на вул. Кооперативній, 5 у м.Нікополі";

визнати неправомірними дії суб'єкта владних повноважень - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі, відділу у м.Нікополі, щодо підготовки та видачі витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 25.04.2017р. №34-4-0, 172-292/180-17, що застосування коефіцієнту функціонального користування для земель комерційного використання: 2.00, та коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки 2,315;

скасувати витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 25.04.2017р. №34-4-0, 172-292/180-17, виданий Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі, відділу у м.Нікополі.

Справі за даним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 804/8156/17 та у зв'язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Кальнику В.В.

Ухвалою суду (головуючий суддя Кальник В.В.) від 07.12.2017р. відкрито провадження в адміністративній справі №804/8156/17 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні від 21.12.2015р. головуючим суддею по справі (суддя Кальник В.В.) задоволено заяву про самовідвід та ухвалено передати адміністративну справу №804/8156/17 для вирішення питання про автоматичний розподіл справи.

28.12.2017р. за розпорядженням в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду №3111д від 28.12.2018р. було призначено повторний автоматизований розподіл вищезазначеної справи.

У зв'язку з повторним автоматизованим перерозподілом адміністративна справа №804/8156/17 була передана для розгляду судді Барановському Р.А.

Ухвалою суду від 02.01.2018р. суддею Барановським Р.А. прийнято до провадження адміністративну справу №804/8156/17 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.

Водночас, 03.01.2018р. судом було встановлено, що подана ОСОБА_2 позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 105-106 та ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, яка була чинною на момент звернення ОСОБА_2 до суду із даним позовом та у чинній редакції, відповідно), у звязку з чим суд ухвалою від 03.01.2018р. залишив дану позовну заяву без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом надання до суду позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог, передбачених ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України із зазначенням у новій редакції позовної заяви із уточненням субєктного складу відповідачів по справі (Нікопольська міська ради Дніпропетровської області або Виконавчий комітет Нікопольської ради Дніпропетровської області), або з уточненням позовних вимог звернених до відповідача - Нікопольської міської ради Дніпропетровської області із наданням копій позовної заяви у новій редакції у відповідності до кількості осіб, що беруть участь у справі.

Так, на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду ОСОБА_2 направлено засобами поштового зв'язку на адресу суду уточнену позовну заяву, у якій позивачем в якості відповідачів по справі визначено: Виконавчий комітет Нікопольської міської ради Дніпропетровської області (відповідач 1) та Міськрайонне управління у Нікопольському районі та м.Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (відповідач 2).

З урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_2 просить суд:

визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради №246 від 19.05.2017р. «Про затвердження акту комісії з визначення збитків, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, при використанні земельної ділянки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на вул. Кооперативній, 5 у м. Нікополі»;

визнати неправомірними дії суб'єкта владних повноважень - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі, відділ у м.Нікополі, щодо підготовки та видачі витягу з технічної документації, про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 25.04.2017р. №34-4-0,172-292/180-17, що застосування коефіцієнту функціонального користування для земель комерційного використання: 2.00, та коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки 2,315;

скасувати витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 25.04.2017р. №34-4-0,172-292/180-17, виданий Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області міськрайонного управління у Нікопольському районі та м, Нікополі, відділ у м. Нікополі, відділ у м.Нікополі.

10.07.2018р. суд ухвалив замінити неналежного відповідача 1 по справі (Нікопольська міська рада Дніпропетровської області) на належного відповідача Виконавчий комітет Нікопольської міської ради Дніпропетровської області та продовжити розгляд адміністративної справи №804/8156/17 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, Міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування рішення №246 від 19.05.2017р., визнання дій неправомірними, скасування витягу з технічної документації.

Згідно ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи №804/8156/17 у спрощеному провадженні.

В обгрунтування заявлених до суду вимог ОСОБА_2 зазначено, що позивач не може погодитись з правомірністю дій відповідачів щодо прийняття оскаржуваних рішення та витягу. Позивач вважає, що рішення №246 від 19.05.2017р. прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України, яке регулює питання оренди земельних ділянок, цільового призначення земель, основ містобудування та містобудівної діяльності. Так, оскаржуваним рішенням відповідач 1 затверджено акт комісії з визначення збитків із розрахунком розміру збитків на підставі даних спірного витягу з технічної документації, які позивач вважає протиправними, оскільки однією з умов нанесення збитків визначено невиконання ОСОБА_2 умов договору щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, в той час як відповідний договір, як стверджує позивач, є нечинним з огляду на закінчення терміну його дії. Також позивач зауважує щодо необґрунтованості визначення відповідачем 1 розміру збитків, які підлягають відшкодуванню ОСОБА_2, оскільки розмір використовуваної позивачем земельної ділянки визначено без належних доказів. Крім того, відсутність переоформлених правовстановлюючих документів, на думку позивача, не може кваліфікуватись як самовільне зайняття земельної ділянки, у звязку з чим підстави для відшкодування збитків чинним законодавством не передбачено. При цьому, позивач вважає, що при користуванні земельною ділянкою нею не було завдано шкоди територіальній громаді, оскільки до місцевого бюджету сплачувався земельний податок у встановленому розмірі. Також позивач зазначає щодо протиправних дій відповідача 2 у вигляді видачі спірного витягу із невірним зазначенням коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки та коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки.

Позиція Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області відображена у відзиві та аргументована безпідставністю заявлених ОСОБА_2 до суду вимог. Так, відповідач 1 зазначив, що з 07.12.2010р. позивачем використовувалась належна Нікопольській міській раді Дніпропетровської області земельна ділянка без правовстановлюючих документів, чим завдано власнику земельної ділянки збитки, у звязку з чим відповідачем 1 на виконання встановлених законодавством повноважень прийнято рішення №246 ід 19.05.2017р., яким затверджено акт про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, розмір збитків, завданих органу місцевого самоврядування як власнику землі за час користування гр. ОСОБА_2 земельною ділянкою. Відповідач 1 вважає, що таке рішення жодним чином не порушує права та інтереси позивача. Крім того, відповідач 1 зауважив, що при розрахунку завданих позивачем збитків власником землі використано інформацію, яка надана уповноваженим органом з законодавчо встановленою формою, у звязку з чим підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 відсутні.

Відповідач 2 відзив на позовну заяву або письмові пояснення щодо позову до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Як зазначено позивачем та підтверджується відповідачем 1, між ОСОБА_2 та Нікопольською міською радою 09.11.2005р. був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0, 7676 га за адресою: м.Нікополь, вул. Кооперативна, 5 (кадастровий номер -:089:0008), який зареєстровано 06.12.2005р. за №77 (далі договір). Термін дії договору закінчився 06.12.2010р.

При цьому, як зазначив відповідач 1 та не спростовував позивач, повідомлення про поновлення договору у відповідності з умовами цього договору та статтею 33 Закону України «Про оренду землі» від ОСОБА_2 до Нікопольської міської ради не надходило, договір оренди у вигляді укладання додаткової угоди до договору не здійснювалось та не зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства.

25.04.2017р. Міськрайонним управлінням у Нікопольському районі та м.Нікополі відділі у м.Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області сформовано на підставі заяви Нікопольської міської ради Витяг за №34-4-0.172-292/180-17із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером - :03:089:0008 (місцезнаходження: м.Нікополь, вул. Кооперативна, 5; цільове призначення інша комерційна діяльність; площа 7676.00 м.кв.), яка згідно витягу склала 3 993 285, 48 грн.

19.05.2017р. Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради Дніпропетровської області прийнято рішення №246 «Про затвердження акту комісії з визначення та відшкодування збитків, завданих Нікопольській міській раді, як власник землі, при використанні земельної ділянки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на вул. Кооперативній, 5 у м.Нікополі».

Прийняття відповідачем 1 спірного рішення зумовлено тим, що позивачем використовувалась належна Нікопольській міській раді Дніпропетровської області земельна ділянка без правовстановлюючих документів, тому з метою поповнення дохідної частини місцевого бюджету на 2017 рік, недопущення виникнення заборгованості та для ефективного використання земельного фонду міста у відповідності до п. 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993р. Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради Дніпропетровської області прийнято відповідне рішення.

Позивачем отримано від Управління комунального майна Нікопольської міської ради Дніпропетровської області лист (вих. №489/17 від 19.05.2017р.), у якому ОСОБА_2 повідомлено про затвердження згідно з рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області №246 від 19.05.2017р. акта комісії від 17.05.2017р. з визначення та відшкодування збитків, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, при використанні земельної ділянки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на вул. Кооперативній, 5 у м.Нікополі, а також зазначено про необхідність погашення існуючої заборгованості за фактичне використання відповідної земельної ділянки із пропозицією укласти із Нікопольською міською радою договору оренди земельної ділянки.

Не погодившись із вищезазначеними рішенням та витягом, а також діями відповідача 2 щодо видачі такого витягу, ОСОБА_2 звернулась до суду із даним позовом.

Слід зауважити, що ОСОБА_2 до позовної заяви (в т.ч. й до уточненої) додано договір оренди земельної ділянки №16 від 26.04.2005р., який не повязаний із спірними правовідносинами, оскільки предметом даного договору є земельна ділянка площею 0,3913 га, за адресою: м.Нікополь, вул. Кооперативна, 5 (кадастровий номер :03:089:0007), в той час як збитки нараховувались за користування позивачем ділянкою площею 0,7676 га за кадастровим номером - :03:089:0008.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.142 Конституції України передбачено, що до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування.

Згідно із статтею 120 Земельного кодексу України - до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Тобто, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас, відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Так, позивачем не надано до суду доказів того, що вона, як власник нерухомого майна, розташованого на відповідній земельній ділянці на виконання вищезазначених вимог Земельного кодексу України оформила та зареєструвала речові права на відповідну земельну ділянку.

При цьому, твердження позивача про те, що оскаржуване рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради №246 від 19.05.2017р. затверджує збитки у звязку з ухиленням від сплати за користування земельною ділянкою відповідно до умов договору є помилковими, оскільки відповідний договір та зобов'язання за цим договором закінчились 06.12.2010р., оскільки повідомлення про поновлення договору у відповідності з умовами цього договору та статтею 33 Закону України «Про оренду землі» від ОСОБА_2 до Нікопольської міської ради не надходило, договір оренди у вигляді укладання додаткової угоди до договору не здійснювалось та не зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, судом встановлено та не спростовано позивачем, що відповідна земельна ділянка використовувалась ОСОБА_2 з 07.12.2010р. без правовстановлюючих документів.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно із приписами п.п. 14.1.72, 14.1.73, 14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди;

Плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не є власником і постійним землекористувачем земельної ділянки у розумінні вищевказаних норм податкового законодавства, у звязку з чим позивач не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку.

При цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача - орендна плата.

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що одним із способів захисту права юридичної особи є відшкодування заподіяних збитків, яким власник відповідної земельної ділянки (Нікопольська міська рада Дніпропетровської області) скористався шляхом нарахування збитків у вигляді недоодержаних доходів (упущеної вигоди).

Згідно ст. 156 Земельного кодексу України землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За приписами ч. 1 та ч. 3 ст. 157 Земельного кодексу України - відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993р. (далі - Порядок №284) встановлено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відшкодуванню, згідно з п. 3 Порядку № 284 підлягають, зокрема, збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

При цьому, неодержаним доходом є дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Розміри збитків, у т.ч. неодержані доходи землекористувачів згідно п. 2 Порядку №284, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними, державними адміністраціями, виконкомами міських (міст обласного значення) рад.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Вищенаведене спростовує доводи позивача про те, що Порядок №284 не передбачає відшкодування збитків у вигляді неодержаних доходів від орендної плати за землю.

Так, оскаржуваним рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області затверджено акт про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, розмір збитків, завданих органу місцевого самоврядування як власнику землі за час користування ОСОБА_2 земельною ділянкою.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що оскаржуване рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області прийнято відповідачем у відповідності до положень Порядку №284 у межах встановлених чинним на момент виникнення спірних правовідносин повноважень.

При цьому, повноваження Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області у цьому випадку обмежуються лише обчисленням та затвердженням розміру збитків у встановленому порядку (ст. 157 Земельного кодексу України та Порядку № 284), що не стосується процесу стягнення таких збитків, у звязку з чим оскаржуване рішення відповідача 1 не порушує та не впливає на права, обов'язки чи інтереси ОСОБА_2

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 18.10.2016 у справі № 500/2776/14-а.

Щодо решти заявлених ОСОБА_2 до суду позовних вимог, слід зазначити наступне.

Згідно із ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» №3613-VІ від 07.07.2011р. (далі - Закон №3613) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю (ст. 2 Закону №3613).

Статтею 16 Закону №3613 визначено, що кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

У статті 20 Закону №3613-УІ вказано, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

На момент винесення відповідачем 1 оскаржуваного рішення, яким зумовлено формування оскаржуваного витягу був чинним затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016р., затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (далі Порядок №489).

Тому, посилання ОСОБА_2 у позовних заявах на Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затверджений наказом №18/15/21/11 від 27.01.2006р. Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, Української академії аграрних наук є недоречним, оскільки даний Порядок втратив чинність 17.02.2017р.

У відповідності до положень Порядку № 489 - дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9 Порядку № 489) за заявою зацікавленої особи (додаток 8 Порядку № 489) із зазначенням кадастрового номеру земельної ділянки, який є її ідентифікатором.

Так, згідно виданого відповідачем 2 за заявою Нікопольської міської ради Дніпропетровської області витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №34-4-0.172-292/180-17 від 25.04.2017р. (витяг сформовано за формою додатку 9 Порядку № 489) - за адресою: м.Нікополь, вул. Кооперативна, 5 розташована земельна ділянка з кадастровим номером :03:089:0008; площею 7676,0 кв.м.; цільове призначення - 1.11.6 інша комерційна діяльність; нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 3 993 285,48 грн.

Враховуючи вищенаведене, наведений витяг сформовано відповідачем 2 у межах встановлених законодавством повноважень та за встановленою формою згідно додатку 9 Порядку № 489.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України - розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За вищевказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення її прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, Міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування рішення №246 від 19.05.2017р., визнання дій неправомірними, скасування витягу з технічної документації задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України - у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (зазначене у позовній заяві місце проживання/перебування: 53200, Дніпропетровська область, м.Нікополь, пр. Гагаріна, 95; РНОКПП НОМЕР_1) до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області (місцезнаходження: 53200, Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул. Електрометалургів, 3; ), Міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 53200, Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул. Станіславського, 24-а) про визнання незаконним та скасування рішення №246 від 19.05.2017р., визнання дій неправомірними, скасування витягу з технічної документації - відмовити повністю.

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1