Справа № 826/6371/17
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 лютого 2019 року

Київ

справа №826/6371/17

адміністративне провадження №К/9901/2006/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №826/6371/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вікторія» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, за участю третьої особи - Управління державної казначейської служби України у Дніпровському районі міста Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вікторія» звернулось до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, за участю третьої особи - Управління державної казначейської служби України у Дніпровському районі міста Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2018 позовні вимоги - задоволено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2018 у справі №826/6371/17 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві 15.01.2019, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 24.01.2019 відповідачу-2 було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, а касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв'язку з ненаданням документа про сплату судового збору у розмірі та порядку визначеному законом, та встановлено строк на усунення вказаних недоліків терміном у десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Вказану ухвалу Верховного Суду вручено представнику заявника 31.01.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №895.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем-2 на адресу суду направлено заяву про усунення недоліків касаційної скарги з долученням документа про сплату судового збору у розмірі визначеному законом

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою судом з'ясовані такі обставини.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2018 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вікторія» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, за участю третьої особи - Управління державної казначейської служби України у Дніпровському районі міста Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії задоволено повністю.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві 30.11.2018 втретє звернулось з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2018 у справі №826/6371/17.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2018 апеляційну скаргу відповідача-2 було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано апелянту десятиденний строк, протягом якого він мав надати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших обґрунтованих підстав для такого поновлення.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, заявник зазначає, що Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві двічі зверталось до суду з апеляційною скаргою (вперше в межах встановленого законом строку) однак, у зв'язку з ненаданням доказів наявності у заступника начальника податкового органу повноважень на підписання довіреності особи, яка подавала апеляційну скаргу, такі було повернуто заявнику.

На виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2018 про залишення апеляційної скарги без руху відповідачем-2 на адресу суду апеляційної інстанції було направлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, та зазначено аналогічні підстави, вказані заявником у заяві про поновлення пропущеного строку при зверненні 30.11.2018 до апеляційного суду. Інших обґрунтованих доводів, які б підтверджували поважність підстав пропуску строку апеляційного оскарження відповідачем-2 наведено не було.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018, на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2018 у справі №826/6371/17 - відмовлено.

Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи наведене, за результатами оцінки зазначених у надісланій на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстав суддя-доповідач може визнати їх поважними та відкрити апеляційне провадження або визнати такі підстави неповажними, у зв'язку з чим відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі частини третьою статті 298 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 298 КАС України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Частиною третьою статті 55 КАС України врегульовано, що юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною восьмою статті 59 КАС України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

При вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв'язку інтервалів часу: з моменту закінчення законом строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і так далі.

Разом з тим, у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження податковим органом не було наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об'єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на повторне звернення (після постановлення апеляційним судом ухвали про повернення апеляційної скарги вдруге) до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою в найкоротші строки.

Таким чином, оскільки податковий орган є суб'єктом владних повноважень, що здійснює свою діяльність на професійній основі, труднощі в організації своєчасного виконання обов'язків працівників контролюючого органу є проблемою внутрішньої організації роботи податкового органу та не може бути поважною причиною пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 КАС України, -

у х в а л и в:

Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби у місті Києві у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №826/6371/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вікторія» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, за участю третьої особи - Управління державної казначейської служби України у Дніпровському районі міста Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

..............................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду