Справа № 127/31198/18
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/31198/18

Головуючий у 1-й інстанції: Федчишен С.А.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

21 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О,,

позивача: ОСОБА_2,

відповідача: Сташкевича Ю.В.,

представника відповідача: Цубера М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 січня 2019 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Сташкевича Юрія Валентиновича, управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції ГУНП про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

06 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Сташкевича Юрія Валентиновича, управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції ГУНП про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, у зв'язку з чим, позивач просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та за обставин викладених в ній просив суд задовольнити її, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 04.07.2018 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Сташкевичем Юрієм Валентиновичем було винесено постанову ГБ № 379078 по справі про адміністративне правопорушення згідно якої притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строки звернення до суду, передбачені ч.2 ст. 286 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно ч. 1-4 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Таким чином, звернення зі скаргою до вищестоящого органу (вищестоящої посадової особи) не є досудовим порядком вирішення спору.

Згідно положень ст. 288 КУпАП та ст. 286 КАС України передбачено право на вибір оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення до суду або вищестоящій посадовій особі, яке є одночасним щодо строків реалізації, а не послідовним.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 11.12.2018 по справі №463/1221/17 (адміністративне провадження №К/9901/45157/18) та від 30.01.2018 по справі №210/3915/17 (адміністративне провадження №К/9901/13/17).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Судом встановлено, що 15 листопада 2018 року позивач дізнався про те, що відносно нього було винесено постанову від 04 липня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення згідно ч.1 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 гривень.

19 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся із скаргою до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, до якої була додана копія постанови від 04 липня 2018 року (а.с. 32). Отже, станом на 19 листопада 2018 року позивачем була отримана копія оскаржуваної постанови. Під час судового засідання ОСОБА_2 не заперечував вказаних обставин.

Однак, з позовною заявою до суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся лише 06 грудня 2018 року. Натомість, клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду першої інстанції позивачем не подавалось.

Судова колегія зазначає, що ОСОБА_2 під час судового засідання не навів суду обгрунтованих підстав для поновлення строку звернення до суду, що позбавляє можливості суд апеляційної інстанції поновити позивачу строк звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що позивач звернувся до суду першої інстанції з пропуском строку, передбаченого ч.2 ст. 286 КАС України без поважних причин.

Окрім того, під час судового засідання позивач посилався на те, що йому невідомо було про прийняття оскаржуваної постанови. Однак, суд апеляційної інстанції не приймає вказані доводи, з огляду на наступне.

Так, згідно довідки комунального підприємства "Вінницький обласний наркологічний диспансер "Соціотерапія" громадянин ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 був доставлений для проходження медичного огляду на стан сп'яніння поліцейським Лесиком О.В. 04 липня 2018 року о 1 год. 00 хв. та відмовився від проходження медичного огляду. Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 було відомо про винесення оскаржуваної постанови та складення останньої саме на позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Відповідно до правової позиції Європейського Суду "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Враховуючи вищевказану позицію Європейського суду з прав людини, а також те, що судом першої інстанції надано об'єктивну оцінку щодо подання позовної заяви поза межами визначеного КАС України строку та без відповідної заяви про поновлення процесуального строку, то колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта стосовно незаконності оскаржуваної ухвали.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 лютого 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Совгира Д. І.