Справа № 822/1964/18
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1964/18

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

21 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року (суддя Майстер П.М.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобовязання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо нарахування пенсії ОСОБА_2 та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 щодо перерахунку пенсії з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно записів в трудовій книжці ОСОБА_2 в періоди:

- з 22.07.1989 р. по 05.05.1999 р. працював столяром пятого розряду по вахтовому методу в БУ №2 ВАТ «Нижневартовскенергострой»;

- з 30.10.2007 р. по 25.02.2015 р. працював столяром пятого розряду в ЗАТ «Холдингова компанія «Буденергосервіс».

Згідно довідки про підтвердження заробітної плати №2261 від 15.12.2012р., що видана ОСОБА_2 архівним відділом адміністрації Нижневартовського району Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації, зазначено відомості про розміри заробітної плати, яку отримував ОСОБА_2С працюючи столяром пятого розряду в БУ №2 ВАТ «Нижневартовскенергострой» в період з 1993 р. по 1998 р.

Відповідно до довідки про заробітну плату для нарахування пенсії №76 від 16.03.2015 року, що видана ОСОБА_2 ЗАТ «Холдингова компанія «Буденергосервіс», зазначено відомості про розміри заробітної плати, яку отримував ОСОБА_2 в період роботи в ЗАТ «Холдингова компанія «Буденергосервіс» в період з 2007 р. по 2015 р.

21.03.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою, в якій просить відповідача здійснити перерахунок пенсії з моменту призначення з врахуванням довідки про заробітну плату № 76 від 16.03.2015 та довідки про підтвердження заробітної плати від 15.11.2012 №2261. Просить врахувати оптимальні заробітки.

Листом № 846/Л-8 від 06.04.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачу повідомлено, що за документами пенсійної справи страховий стаж позивача становить 40 років 9 місяців 8 днів, в тому числі з жовтня 2007 року по січень 2015 року - робота згідно записів трудової книжки в ЗАТ ХК «Буденергосервіс», яке знаходилось на території Російської Федерації. Для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за вказаний період позивачем надано довідку про заробітну плату від 16.03.2015 року №76, яка видана даним товариством за підписами керівника та головного бухгалтера, які на момент видачі довідки не мали таких повноважень. Зазначено, що позивачем до звернення додано трудові договори за час роботи з 2007 року по 2014 рік в ЗАТ ХК «Буденергосервіс», які підтверджують лише факт роботи позивача в даному товаристві, але не є первинними документами для підтвердження сум заробітної плати, які вказані в довідці від 16.03.2015 року №76.

До письмового звернення позивач долучив архівну довідку про заробітну плату (№2261 від 15.11.2012 року) за період роботи з липня 1993 року по листопад 1998 року в БУ-2 ВАТ «НВЕБ» Ханти-Мансійського автономного округу.

Згідно Переліку районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженого ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 05.01.1983 року, Ханти-Мансійський автономний округ відноситься до районів Крайньої Півночі. Тобто, нарахування заробітної плати в зазначеній місцевості проводилось з урахуванням районного коефіцієнту 1,7 (рішення Нижнєвартовського виконкому від 31.05.1991 р. №277) та північної надбавки. В довідці від 15.02.2012 року №2261 суми північної надбавки та районного коефіцієнта не зазначено. В доданих до звернення копіях машинограм про нараховані суми заробітної плати з 1993 року по 1998 рік неможливо визначити складові заробітної плати.

Враховуючи викладене, відповідач зазначив, що довідки про заробітну плату № 76 від 16.03.2015 року та №2261 від 15.11.2012 року не можуть бути враховані для обчислення пенсії.

Зазначене слугувало підставою звернення позивача до суду з даним позовом

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, прийшов до висновку, що відповідач, всупереч нормам чинного законодавства України, неправомірно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з врахуванням довідок про зарплату №2261 від 15.11.2012 року та № 76 від 16.03.2015 року. На думку суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не здійснено всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів для перерахунку пенсії у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та, даючи правову оцінку спірним правовідновинам, що виникли між сторонами, враховує наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до п.5 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Обчислення пільгового страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови ОСОБА_3 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1.

Підпунктом 3 п.2.1 Розділу 2 зазначеного Порядку передбачено, що для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року згідно додатку 1 із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року згідно додатку 1.

Згідно з пунктом 2.10 вказаного Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Відповідно до п.4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Підпунктом 3 п.4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій передбачено, що орган, що призначає пенсію при прийманні документів перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 4.7 зазначено Порядку, встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року громадяни сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію за віком: чоловіки після досягнення 55років і при загальному стажі роботи не менше 25років; жінки після досягнення 50років і при загальному стажі роботи не менше 20років.

Згідно зі статтею 4 цієї Угоди при обчисленні пенсії або її частини, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого у районах Крайньої Півночі або у прирівняних до них місцевостях до 01.01.1991року, на підставі статті 1 цієї Угоди на території України визначення загального трудового стажу роботи, середньомісячного заробітку і розміру пенсії здійснюється відповідно до її законодавства.

Апеляційний суд вважає безпідставними посилання апелянта на те, що довідки про заробітну плату позивача № 76 від 16.03.2015 року та №2261 від 15.11.2012 року не можуть бути враховані для обчислення пенсії ОСОБА_2, оскільки, як вірно вказав суд першої інстанції, будь-якого рішення щодо їх скасування не приймалось.

Колегія суддів враховує, що довідка № 76 від 16.03.2015 року є чинною та містить відомості про розмір заробітної плати позивача на ЗАТ ХК «Буденергосервіс» в період з 30.10.2007 року по 16.03.2015 року. При цьому, відповідачем не надав належних та допустимих доказів відсутності повноважень щодо підпису довідки Генерального директора ОСОБА_4 та заступника головного бухгалтера ОСОБА_5, станом на момент видачі довідки про заробітну плату позивача № 76 від 16.03.2015 року.

Крім того, трудовими договорами № 261/1 від 30.10.2007 року, № 415 від 14.10.2008 року, №233 від 14.09.2009 року, №83/1 від 15.06.2010 року, №132 від 10.06.2011 року, №95 від 16.05.2012 року, №75 від 14.05.2013 року, укладеними між ЗАТ ХК «Буденергосервіс» та ОСОБА_2 підтверджується факт роботи позивача у вказані періоди на ЗАТ ХК «Буденергосервіс», та не заперечується відповідачем.

Довідка про заробітну плату позивача на ВАТ«Нижневартовскенергострой» №2261 від 15.11.2012 року також є чинною та містить відомості про розмір заробітної плати позивача на ВАТ«Нижневартовскенергострой» в період з 1993 року по 1998 року. Будь-якого рішення щодо скасування цієї довідки не приймалося.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправною відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з врахуванням довідок про зарплату №2261 від 15.11.2012 року та № 76 від 16.03.2015 року. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги щодо визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з врахуванням довідок про зарплату №2261 від 15.11.2012 року та № 76 від 16.03.2015 року підлягають задоволенню.

Як наслідок, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, правомірним на думку колегії суддів, є рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 щодо перерахунку пенсії з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами, діяв неправомірно, всупереч нормам чинного законодавства України та допустив обмеження прав та свобод позивача.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення щодо часткового задоволення позовних вимог позивача, з'ясував всі обставини справи, які мають значення для її вирішення та не допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що вказує на безпідставність доводів апелянта.

Враховуючи зазначене, вимоги апеляційної скарги щодо скасування оскаржуваного рішення Хмельницького окружного адміністративного суду не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_6