Справа № 266/7664/18
Суддя: Д`яченко Д. О.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/7664/18
Провадження № 2-а/266/12/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Д'яченко Д.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженні в м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому зазначив, що 23.12.2018 року, о 13 год. 00 хвил., він керуючи транспортним засобом автомобілем "ВАЗ 2110", з державним реєстраційним номером АН 4429 АА, рухався по вул. Тополіна в напрямку 23 жмр в м. Маріуполі, де був зупинений сигналом поліцейського автомобіля за 100 метрів від АЗС "Параллель". Так позивач зазначив, що проїхав перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофору, який дозволяє рух. При цьому дійсно контролюючи дорожню ситуацію через наступний сигнал світлофору, проїзд перехрестя завершив на жовтий сигнал, тобто зі своєї сторони порушення ПДР України ним допущено не було. Проте його було зупинено працівниками патрульної поліції та відносно нього винесено постанову ЕАВ № 812252, з якою він не згоден, оскільки здійснював рух на дозволений сигнал світлофору. Таким чином вважає, що оскаржувана ним постанова не містить обєктивних даних, а тому і не має складу адміністративного правопорушення. Просив суд звільнити його від сплати судового збору, постанову у справі про притягнення його адміністративної відповідальності ЕАВ № 812252 від 23.12.2018 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП та стягнення з нього штрафу у розмірі 425,00 гривень скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ухвали суду від 16.01.2019 року по справі відкрито провадження у справі за правилами глави 10 КАС України, у порядку спрощеного позовного провадження.

Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу отримано, що підтверджується матеріалами справи.

Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Відзив від відповідача надійшов на адресу суду 07.02.2019 року.

Так, з огляду на те, що згідно положень ст. 258 КАС України передбачено, що даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність спору.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки, відповідно до вимог ст. 262 КАС України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Перешкод для розгляду справи немає.

Представник відповідача ОСОБА_2, подав до суду відзив. У своєму відзиві зазначив, що вважає позов позивача безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Вважає, що під час розгляду адміністративної справи співробітник патрульної поліції діяв в межах свої повноважень та правомірно прийняв постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому звернув увагу суду на те, що суду не підсудна справа в частині визнання незаконними дії посадових осіб. Вважає постанову серії ЕАВ № 812252 від 23.12.2018 року у справі про адміністративне правопорушення обґрунтованою та законною.

У своїй відповіді на відзив відповідача позивач ОСОБА_1Є зазначив, що у своєму відзиві відповідач не наводить жодних обґрунтувань або спростувань проти позову. Крім того зазначив, що місце звідки велася відеофіксація екіпажем патрульної поліції, тобто з глибини провулку, не охоплювало майже половини території перехрестя, при цьому фіксувався лише світлофор з напрямку Маріупольського професійного ліцею у сфері послуг. Контроль за рухом транспортного засобу позивача при в'їзді на перехрестя з тієї точки не був спроможний. До того ж, в транспортному засобі позивача був свідок ОСОБА_3, яка також своїми поясненнями підтверджує факт проїзду транспортного засобу під керуванням позивача на зелений миготливий сигнал світлофору. Крім того, позивач послався на позицію Верховного Суду у справі № 552/5623/16-а від 31.07.2018 року. Просив суд прийняти до розгляду дану відповідь на відзив, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Постановою ЕАВ № 812252 від 23.12.2018 року відносно ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Тією ж постановою, його визнано винним в тому, що він 23.12.2018 року, о 13 год. 22 хвил., в м. Маріуполі по пр. Карпова, керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений "жовтий" сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.ґ ПДР України

Відповідно до п. 8.7.3.ґ ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП наступає у разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Згідно з. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем до відзиву надано диск з відеозаписом подій з нагрудної відеокамери інспекторів патрульної поліції, а також відеореєстратора автомобіля патрульної поліції. Так, з відеозапису вбачається, що водій транспортного засобу "ВАЗ 2110", з державним реєстраційним номером АН 4429 АА,здійснив проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофору та перед стоп-лінією не зупинився. Факт порушення п. 8.7.3.ґ ПДР України чітко зафіксований на відео.

При дослідженні відеозапису вчиненого правопорушення, суд не приймає доводів позивача про неможливість спостерігання з точки де був розташований автомобіль патрульної поліції, світлофору та контролювати рух керованого ним транспортного засобу, оскільки на відео зафіксовано факт того, що позивач перетнув стоп-лінію в той момент коли світлофор показував вже жовтий сигнал, а тому суд приходить до переконливого висновку про те, що позивач міг зупинитися згідно вимог ПДР України перед стоп-лінією.

Посилання позивача на правову позицію Постанови Верховного Суду у справі № 552/5623/16-а суд не приймає до уваги, оскільки вказані правовідносини не є тотожними, та у даному випадку позивач мав обєктивну можливість зупинити свій автомобіль, оскільки зміна сигналу світлофору відбулася в той момент коли позивач наближався до стоп-лінії.

Крім того, судом встановлено, що інспектором патрульної поліції після зупинки транспортного засобу було дотримано процедуру розгляду адміністративної справи, зокрема, ОСОБА_1 було оголошено про початок розгляду адміністративної справи, були роз'яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП України та з'ясовано у позивача чи будуть клопотання, заяви, на що позивач просив надати йому на огляд відеозапис правопорушення, яке було задоволено інспектором, тому, з урахуванням відеозапису доводи позивача про недотримання процедури розгляду справи суд визнає неспроможними.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Підсумовуюче наведене, під час розгляду справи, судом встановлено факт порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху України, підстав для скасування постанови не встановлено, оскільки при винесенні постанови порушень процесуального законодавства допущено не було.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2,77,242-246,271,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 25.02.2019 року.

На підставі ч.2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя Д`яченко Д. О.