Справа № 480/4324/18
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2019 р. Справа № 480/4324/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
представника позивача - ОСОБА_1
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт" до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Свої вимоги мотивував тим, що застосування до платника податків наслідків несвоєчасної реєстрації податкових накладних, передбачених ст.120-1 Податкового кодексу України, можливе лише за наявності його вини. Однак, затримка реєстрації податкових накладних виникла не з вини позивача, що виключає можливості застосування відповідачем штрафних санкцій.
Ухвалою суду від 23.11.2018 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 06.12.2018.
За клопотанням представника відповідача 06.12.2018 судове засідання було відкладено на 20.12.2018 (а.с.73).
Від відповідача у справі 13.12.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.75-78), в якому відповідач просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, виходячи з того, що приписами п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України встановлено терміни реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, визначено обов'язок платника податків своєчасно зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечивши наявність достатніх коштів на електронному рахунку. При цьому, результатом виконання такого обов'язку є саме своєчасна реєстрація податкових накладних.
При цьому, в ході камеральної перевірки з питань своєчасності реєстрації податкових накладених в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлено порушення позивачем п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.
Щодо посилань позивача на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 у справі №818/1580/17, зазначив, що вказане судове рішення підтверджує факт порушення строку реєстрації податкових накладних.
Тому, оскаржуване податкове повідомлення-рішення на суму штрафних санкцій 103678,64грн. є правомірним та законним, винесеним у відповідності до вимог передбачених Податковим кодексом України, а позов є безпідставний та таким, що задоволенню не підлягає.
14.12.2018 представник позивача подав до суду відповідь на відзив (а.с.81-82), в якій просив позов задовольнити. Зазначив, що відповідачем у відзиві не надано жодних заперечень щодо протиправності дій ДФС, які позбавили позивача вчасно зареєструвати податкові накладні. У випадку відсутності протиправних дій з боку відповідача, позивачем не було б пропущено строків реєстрації податкових накладних.
20.12.2018 в судовому засіданні було оголошено перерву до 21.01.2019 з метою витребування додаткових доказів у відповідача (а.с.86).
04.01.2019 від відповідача до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив (а.с.88-89), в якому представник ГУ ДФС у Сумській області зазначив, що твердження позивача викладені у відповіді на відзив, не може бути прийнятим до уваги, оскільки, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 по справі №818/1580/17 зобовязано ДФС прийняти та зареєструвати податкові накладні №16 від 09.10.2017; №17 від 10.10.2017;№18 від 11.10.2017;№19 від 12.10.2017;№ 20 від 13.10.2017; №21 від 14.10.2017; №46 від 22.11.2017; №47 від 23.11.2017; №48 від 24.11.2017; №49 від 26.11.2017; №50 від 27.11.2017; №51 від 29.11.2017; №52 від 30.11.2017 та вважати їх прийнятими і зареєстрованими датою їх направлення, а саме 01.11.2017 та 03.01.2018. Вказане, на думку, представника відповідача, підтверджує факт порушення строку реєстрації податкових накладних.
21.01.2019 судове засідання було відкладено на 12.02.2019 за клопотанням представника позивача (а.с.102).
В судовому засіданні 12.02.2019 представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві та запереченні на відповідь на відзив.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вбачає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.9-11) та вбачається з позову, відзиву.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 у справі №818/1158/17 (а.с.12-16), серед іншого, визнано протиправними дії податкового органу щодо припинення (розірвання) договору про визнання електронних документів від 06.05.2015 №060520151 (реєстраційний номер - НОМЕР_1), укладеного з ТОВ «ПВП «Стандарт» та зобов'язано Державну податкову інспекцію у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області поновити дію договору про визнання електронних документів від 06.05.2015 №060520151, укладеного з ТОВ «ПВП «Стандарт».
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2018 постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 у справі №818/1158/17 залишено без змін (а.с.18-22).
На виконання судового рішення, дію договору фактично остаточно було поновлено лише 22.05.2018 (а.с.101).
У період розірвання договору про визнання електронних документів позивачем було складено та направлено до Державної фіскальної служби на реєстрацію податкові накладні № 16 від 09.10.2017; № 17 від 10.10.2017; № 18 від 11.10.2017; № 19 від 12.10.2017; № 20 від 13.10.2017; №21 від 14.10.2017, № 46 від 22.11.2017; № 47 від 23.11.2017; № 48 від 24.11.2017; № 49 від 26.11.2017; № 50 від 27.11.2017; № 51 від 29.11.2017; № 52 від 30.11.2017, однак, за результатами обробки документи не були прийняті внаслідок припинення дії договору (а.с.23-61).
При цьому, представник позивача в судовому засіданні відмічав, що підприємство намагалось зареєструвати вказані податкові накладні у строк, визначений Податковим кодексом України, однак, через розірвання договору, навіть квитанції про відмову у реєстрації накладних, надійшли лише після декількох спроб.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 у справі №818/1580/17 (а.с.62-64) серед іншого визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті податкових накладних ТОВ «ПВП «Стандарт» та зобов'язано Державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати податкові накладні, складені ТОВ «ПВП «Стандарт», а саме: № 16 від 09.10.2017; № 17 від 10.10.2017; № 18 від 11.10.2017; № 19 від 12.10.2017; № 20 від 13.10.2017; №21 від 14.10.2017, № 46 від 22.11.2017; № 47 від 23.11.2017; № 48 від 24.11.2017; № 49 від 26.11.2017; № 50 від 27.11.2017; № 51 від 29.11.2017; № 52 від 30.11.2017 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли було надіслано, а саме: 01.11.2017 та 03.01.2018. Вказане рішення набрало законної сили 09.07.2018.

Відповідно до п. 75.1 ст.75, ст.76 Податкового кодексу України головним державним ревізором-інспектором було проведено камеральну перевірку з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних підприємства ТОВ «ПВП «Стандарт» за жовтень, листопад 2017 року, про що було складено відповідний акт від 26.10.2018 за №52/18-28-54-12/38867768 (а.с.65).

В ході перевірки встановлено порушення позивачем вимог пункту 201.10 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, а саме податкові накладні № 16 від 09.10.2017; № 17 від 10.10.2017; № 18 від 11.10.2017; № 19 від 12.10.2017; № 20 від 13.10.2017; №21 від 14.10.2017, № 46 від 22.11.2017; № 47 від 23.11.2017; № 48 від 24.11.2017; № 49 від 26.11.2017; № 50 від 27.11.2017; № 51 від 29.11.2017; № 52 від 30.11.2017 зареєстровані з порушенням граничних строків реєстрації.

На підставі акта перевірки відповідачем було складено податкове повідомлення-рішення №, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму податку на додану вартість 155346,70грн. застосовано штраф за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 20% у сумі 31069,34грн.; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму податку на додану вартість 726092,90грн. застосовано штраф за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 10% у сумі 72609,30грн. (а.с.67).

Надаючи оцінку правовим відносинам, що склались в даному випадку між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

За приписами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Положеннями пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України визначено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема, 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів.

Згідно п.п.1,3 Розділу ІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, що додається., затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 за №959/30827 (далі Порядок обміну електронними документами) електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу. Автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обов'язкових реквізитів та з використанням надійного засобу ЕЦП, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами).

При цьому п.4 розділу V Додатку 1 до вказаного Порядку «Примірний договір про визнання електронних документів», визначено, що у разі припинення дії Договору надісланий Автором електронний документ не приймається.

Схожі норми були передбачені і в Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України 10.04.2008 № 233 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за № 320/15011, яка була чинна до 15.11.2017.

Отже, обов'язковою умовою виконання вимог Податкового кодексу України в частині реєстрації податкових накладних є наявність договору про визнання електронних документів, укладеного між платником податків та контролюючим органом.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, договір про визнання електронних документів від 06.05.2015 №060520151 неодноразово розривався контролюючим органом в одноособовому порядку, незважаючи на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 у справі №818/1158/17. Так, 08.08.2017 договорів був розірваний, 19.02.2018, на виконання постанови суду дія договору була поновлена, однак, в той же день менше ніж через 5 хвилин, договір був розірваний, 04.04.2018 дію договору, на виконання судового рішення знову було поновлено, однак, менше ніж через 10 днів - 13.04.2018 договір вкотре було розірвано, і лише 22.05.2018, на виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 у справі №818/1158/17 дія договору станом і на сьогодні поновлена (а.с.101).

На переконання суду, відсутність чинного договору про визнання електронних документів унеможливлювала подання позивачем податкових накладних до Державної фіскальної служби в електронному вигляді для їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. Таким чином, зокрема, у період з 08.08.2017 по 19.02.2018 позивач був позбавлений можливості у визначений законом строк зареєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних, які були зареєстровані лише на виконання рішення суду 01.11.2017 та 03.01.2018.

Під час судового засідання представник відповідача з посиланням, в тому числі на рішення суду від 03.04.2018 у справі №818/1580/17, звертав увагу на те, що ТОВ «ПВП «Стандарт» не надало доказів направлення податкових накладних для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та відмови у їх прийнятті з посиланням на розірвання договору про визнання електронних документів.

Разом з тим відповідач не заперечує, що у період з 08.08.2017 договір про визнання електронних документів з позивачем був розірваним, та його дія остаточно була поновлена лише 22.05.2018 (а.с.101).

При цьому, за приписами зазначених вище Порядку обміну електронними документами та Інструкції, у разі припинення дії Договору надісланий Автором (платником) електронний документ не приймається, а відповідач, як субєкт владних повноважень, згідно ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, не надав суду належних доказів того, що у позивача була можливість подати на реєстрацію вказані вище податкові накладні у визначений Податковим кодексом України строк.

У відповідності до вимог пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Європейським судом з прав людини у рішенні від 23.07.2002 «Справа «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» зазначено, що загальний характер правових норм, які регулюють питання податкових штрафів, та мета стягнення, яке має водночас і запобіжний, і каральний характер, з достатньою очевидністю вказують на те, що - для цілей статті 6 Конвенції заявники обвинувачувалися в кримінальному правопорушенні (п.79).

Тобто Європейський суд з прав людини розцінює податкові правопорушення, як різновид кримінального обвинувачення для цілей застосування Конвенції. Таким чином, передбачені статтею 120-1 Податкового кодексу України штрафи, за своєю тяжкістю та каральним характером, цілком відповідають санкціям притаманним для застосування за кримінальні правопорушення, відтак наявні всі підстави для застосування частин другої статті 6 Конвенції, яка, у свою чергу, унеможливлює притягнення до відповідальності особи за відсутності вини. Відтак, застосування до платника податків наслідків несвоєчасної реєстрації податкових накладних, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України, можливе лише за наявності його вини.

Даний правовий висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постановах від 20.03.2018 у справі № 819/777/17, від 30.01.2018 у справі № 815/2745/17.

Враховуючи, що наявні в матеріалах справи письмові докази підтверджують, що порушення строку реєстрації зазначених вище податкових накладних, складених позивачем у період з жовтня по листопад 2017р. відбулося не з вини ТОВ «ПВП «Стандарт», вказане виключає можливість застосування до позивача контролюючим органом штрафних санкцій.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове-повідомлення не відповідає ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправним та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказані приписи вбачається стягнути з ГУ ДФС у Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «ПВП «Стандарт» в рахунок повернення сплачений згідно квитанції №230 від 21.11.2018 (а.с.3), судовий збір в розмірі 1762,00грн.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт" (40009, Сумська область, м.Суми, вул.Пролетарська, буд.69, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (40000, Сумська область, м.Суми, вул.Іллінська, буд.13, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області № від 15.11.2018, яким застосовано штраф за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 103 678,64 грн.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (40000, Сумська область, м.Суми, вул.Іллінська, буд.13, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт" (40009, Сумська область, м.Суми, вул.Пролетарська, буд.69, ) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 18.02.2019.

Суддя І.Г. Шевченко