Справа № 635/3299/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 р.Справа № 635/3299/18
Другого апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Бегунц А.О.

секретарі судового засідання: Жданюк Г.О.

за участі представників:

позивача Суп Є.Ю.

відповідача Панкратова М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року по справі № 635/3299/18 (головуючий І інстанції: Білова О.В.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ :

Позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулось до Харківського районного суду Харківської області з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просив суд: скасувати постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області ВП № 55983499 від 05.05.2018 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. 00 коп., за невиконання рішення суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року позов задоволено.

Скасовано постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області по ВП № 55983499 від 05.05.2018 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, пославшись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, яке прийнята з порушенням норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апелянт наголошує, що Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області не визначений, як самостійний орган державної виконавчої служби, це виключає можливість його участі як відповідача у таких справах.

Представник апелянта в судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

Представник позивача заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що постановою Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2017 по справі №635/6650/17 адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задоволений частково.

19.03.2018 за заявою ОСОБА_3 (а.с.82) старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області Шиндель В.А. відкрито виконавче провадження ВП№55983499 з примусового виконання виконавчого листа Харківського районного суду Харківської області №635/6650/17 від 12.03.2018 про зобов'язання ГУ ПФУ в Харківській області прийняти рішення про проведення позивачу перерахунку та виплати пенсії згідно довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсії №100/33499 від 06.09.2017 з 01 січня 2016 року відповідно до закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ та членів їх сімей» №900 від 23 грудня 2015 року, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції.(а.с. 85-86)

Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження Боржника, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", попереджено про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів та письмово поінформувати державного виконавця про його виконання з наданням підтверджуючих документів.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно до вимог ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", надіслано на адресу Боржника рекомендованим листом та згідно з повідомленням про вручення отримано 23.03.2018 (а.с.87).

Листом №8973-14/20 від 03.04.2018 Боржник поінформував державного виконавця про виконання рішення суду та прийняття 21.02.2018, тобто до відкриття виконавчого провадження, рішення про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_3, та зазначено, що у квітні 2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016, доплату з урахуванням виплачених сум за період з 01.01.2018 по 31.03.2018, в сумі 18632,88 грн буде виплачено в квітні поточного року. Доплату у з урахуванням виплачених сум за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 37043,28 грн буде виплачено в порядку, передбаченому Постановою КМУ № 103. (а.с.88-89)

12.04.2018 від Стягувача надійшла заява про невиконання рішення та вжиття до Боржника заходів, передбачених ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження".

У зв'язку з невиконання рішення суду без поважних причин постановою про накладення штрафу ВП№55983499 від 13.04.2018 на Боржника було накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. та запропоновано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, про що письмово поінформувати державного виконавця з наданням підтверджуючих документів. Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення постанову про накладення штрафу отримано Боржником 16.04.2018.(а.с.94-95)

За закінченням повторно встановленого державним виконавцем строку для виконання рішення, а саме 03.05.2018, від ОСОБА_3 надійшла заява про повторне невиконання Боржником рішення суду з клопотанням щодо вжиття заходів, передбачених ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Станом на 05.05.2018 Боржником не було надано будь-яких доказів виконання рішення згідно з виконавчим документом, а також непоінформовано державного виконавця про причини невиконання рішення або наявність обставин, що унеможливлюють виконання рішення чи перешкоджають його виконанню.

За повторне невиконання рішення суду без поважних причин постановою про накладення штрафу ВП№55983499 від 05.05.2018 на Боржника накладено штраф в подвійному розмірі - 10200,00 грн.(а.с. 101-102)

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було виконано Постанову Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2017 по справі №635/6650/17, тому суд при наданні оцінки наявності підстав для застосування штрафу до позивача виходить з суті вчинених позивачем дій, а не змісту наданих ним на адресу державного виконавця повідомлень.

Колегія суддів здійснюючи апеляційний перегляд справи вважає, що під час вирішення спору суд першої інстанції припустився порушень норм процесуального права, що призвело до таких порушень, що унеможливлює їх усунення під час апеляційного перегляду, а тому рішення суду підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 287 КАС України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 385/2011 затверджено Положення про Державну виконавчу службу України, відповідно до пункту 7 якого ДВС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах, міжрайонних та міськрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України.

Згідно із Положенням про Державну виконавчу службу України, затвердженим постановою КМУ № 229 від 02.07.2014, Державна виконавча служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів відповідно до закону.

З 07.04.2015 вищевказане Положення про ДВС втратило чинність у зв'язку із прийняттям постанови КМУ № 150 від 31.03.2015 року, якою погоджено пропозицією Міністерства юстиції щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Міністерство постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції" функцій і повноважень Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, які припинені.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 ліквідовано Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), та з інших питань. Крім того, пунктом 2 встановлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Статтею 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно з Типовим Положенням про управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 20.04.2016 № 1183/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 квітня 2016 р. за № 617/28747,

1. Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, підпорядковується Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент) та є структурним підрозділом головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне територіальне управління юстиції).

До складу Управління входить відділ примусового виконання рішень.

Відповідно до п. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5 "Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за № 1302/29432, органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Тобто, відділ примусового виконання рішень є складовою Управління, як структурний підрозділ.

Отже, в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби, у зв'язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділи примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі не визначені як самостійні органи державної виконавчої служби, це виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються також з п.11 Постановою Пленуму ВАС України 13.12.2010 N 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", а також з правовими висновками щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року по справі №336/2138/17(2-а/336/223/2017) (провадження №К/9901/20634/18).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції припустився порушень норм процесуального права передбачених частинами 3, 4 ст.48 КАС України, що з урахуванням приписів п. 4 ч.3 ст.317 КАС України, є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Під час розгляду справи, суд першої інстанції належним чином не дотримався та не вирішив питання в порядку передбачених частинами 3, 4 ст.48 КАС України, стосовно можливості заміни неналежної сторони в адміністративній справі на належного відповідача або залучення в якості другого відповідача.

Залучення або заміна неналежного відповідача на належного на стадії апеляційного провадження процесуально не здійснюється. Усунути такі недоліки під час апеляційного перегляду у суду апеляційної інстанції немає можливості. Подання позову до неналежної особи, яка повинна та може бути належним відповідачем, не може мати наслідком задоволення його вимог. Вирішення спору по суті заявлених вимог до неналежного відповідача, створює порушення процесуальної правоздатності та дієздатності щодо належної реалізації належним відповідачем своїх прав та обов'язків визначених положеннями КАС України, як сторони по справі.

Не врахування судом першої інстанції зазначених положень, призвело до порушення судом норм процесуального права, що в свою чергу призвело до неправильного вирішення справи по суті заявлених вимог до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Крім того, колегія суддів зазначає, що положеннями Закону України "Про виконавче провадження", також не передбачено можливості при оскарженні рішення, дій або бездіяльності відділ примусового виконання рішень, вважати належним відповідачем.

Правових підстав для надання правової оцінки щодо суті наявності або відсутності в діях (прийнятому рішенні) державної виконавчої служби, що здійснює примусове виконання судового рішення порушень вимог Закону України "Про виконавче провадження" в даному випадку не має, з огляду на можливість звернення позивача із адміністративним позовом до належної особи, як суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи наведене, колегія суддів, з урахуванням приписів ст.317 КАС України дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову з наведених вище судом апеляційної інстанції підстав.

Керуючись ст. ст. 23, 31, 33, 90, 268, 271, 272, 287, 292, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року по справі № 635/3299/18 - скасувати та ухвалити постанову.

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях А.О. Бегунц