Справа № 1440/2142/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 1440/2142/18

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 на ухвалу та рішення від 09 листопада 2018 року Миколаївського окружного адміністративного суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, за участю третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про зобов'язання вчинити певні дії,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про зобов'язання вчинити певні дії, а саме: провести перерахунок пенсії з 01.01.2006 року, керуючись уточненими підрахунками нараховування зарплати за 2004-2006 року згідно постанови КМУ № 2288 від 13.12.1999 року та перерахунок за 2006 рік, згідно постанови КМУ № 268 від 09.03.2006 року; виплатити недоотриману пенсію з 01.01.2006 року по серпень 2017 року в сумі 119037,17 грн., донарахувавши до вказаної суми суму індексації з 01.01.2006 по серпень 2017 року; встановити на даний момент суму щомісячної пенсії на рівні 3588,63 грн., дорахувавши до вказаної суми суму індексації з 01.01.2006 року по серпень 2017 року.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 р. позовну заяву ОСОБА_2 в частині позовних вимог про зобов'язання Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області провести перерахунок пенсії з 01.01.2006 р., керуючись уточненими підрахунками нараховування зарплати за 2004-2006 роки згідно постанови КМУ №2288 від 13.12.1999 р. та перерахунок за 2006 рік, згідно постанови КМУ №268 від 09.03.2006 р.; виплатити недоотриману пенсію з 01.01.2006 р. по серпень 2017 року в сумі 119 037,17 грн., до нарахувавши до вказаної суми суму індексації з 01.01.2006 р. по серпень 2017 р. - залишено без розгляду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 р. у задоволенні позову ОСОБА_2 до Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області - відмовлено.

03.12.2018 р. ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу суду від 09.11.2018 р., просив скасувати її та направити справу на продовження розгляду в частині тих позовних вимог до суду першої інстанції. Апелянт вважає таке рішення неправомірним, оскільки при зверненні до суду ним подавалася заява про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, яке було розглянуто і задоволено, строк звернення до адміністративного суду було поновлено. Після задоволення клопотання про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом, апелянт мав впевненість у тому, що строк поновлений і оскільки судом справа розглядалась в порядку письмового провадження без виклику сторін, то у нього не було можливості обґрунтувати чи надати суду інші підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними. Вважає, що якщо суд поновив йому строк на звернення, то цей строк є поновленим.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було надано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого суб'єкт владних повноважень зазначає, що пенсію позивачу було призначено ще у 2006 році. Оскільки пенсія є щомісячним платежем, то про порушення свого права апелянт дізнався, не отримавши такого забезпечення у належному розмірі у 2006 році. Перебіг строку звернення до суду з вимогами про її виплату у певному розмірі за кожен конкретний місяць розпочинається у цьому місяці.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву у зазначеній частині подано після закінчення строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, а вкладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, інші підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суд поважними - відсутні, тому вважає, що позов в частині зазначених позовних вимог має бути залишений без розгляду.

У зв'язку з викладеним Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу суду.

20.12.2018 р. ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу також на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 р. Апелянт просить скасувати наведене рішення про відмову у задоволенні його позову та ухвалити нове рішення, яким позов в цій частині задовольнити.

Апелянт вказує на те, що він просив відповідача провести зустрічні перевірки на предмет відповідності інформації, яку зазначає Григорівська сільрада у своїх довідках, з дійсними показниками, які містяться у відомостях про нарахування заробітної плати. Посилається на те, що Григорівська сільрада подає до Пенсійного фонду неправдиві відомості, а він доступу до цих бухгалтерських документах не має. При цьому вважає, що зазначення неправдивої інформації у довідках Григорівської сільради та не проведення Пенсійним фондом зустрічної перевірки тягне за собою заниження розміру його пенсії.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Позивач в своєму позові просив провести перерахунок пенсії, виплатити недоотриману пенсію до нарахувавши до вказаної суми суму індексації та інше. Питання позивачем ставилися про пенсійне забезпечення за минулі роки тривалість понад 10 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як було встановлено, пенсію ОСОБА_2 було призначено у 2006 році.

При цьому, оскільки пенсія є щомісячним платежем, то про порушення свого права позивач дізнався, не отримавши такого забезпечення у належному розмірі у 2006 році. Перебіг строку звернення до суду з вимогами про її виплату у певному розмірі за кожен конкретний місяць розпочинається у цьому місяці.

Разом з тим, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Позивачем жодного доказу на підтвердження обґрунтованості заявленого клопотання суду не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач не був позбавлений можливості звернутись до суду з позовом в межах строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, однак таким правом не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки з наведеними позовними вимогами позивач звернувся після закінчення строку, встановленого КАС України, а викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, а інші підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними відсутні, суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно необхідності залишення таких вимог без розгляду.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що відповідачем розмір пенсії розраховано на підставі довідок сільради про заробітну плату позивача, яка містить неправильні складові та розмір заробітної плати позивача.

Колегією суддів встановлено, що позивач з 1994 по 12.04.2006 працював на виборній посаді сільського голови Григорівської сільської ради Вознесенського району. Пенсію за віком йому було призначено у 2004 році.

Після звільнення з посади сільського голови ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки сільради про розмір та складові заробітної плати позивача.

З 01.06.2006 на підставі заяви позивача від 19.05.2006 щодо проведення перерахунку пенсії у зв'язку із звільненням з роботи, проведено перерахунок пенсії відповідно до трудової книжки та довідок Григорівської сільської ради від 04.05.2006 року № 18 та від 16.05.2006 року № 27 з визначенням розміру заробітної плати (її складових) для призначення пенсії.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що питання правильності зазначених у довідках Григорівської сільської ради від 04.05.2006 року № 18 та від 16.05.2006 року № 27 складових та розміру заробітної плати було предметом розгляду справи № 2-а-182/06.

За наслідками розгляду справи № 2-А-182/06 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області прийнято постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 У рішенні, зокрема, зазначено, що на підставі довідки, наданої Григорівською сільською радою у 2006 році, правильність якої підтверджена актом за участю представника управління Пенсійного фонду, з урахуванням порядку коригування виплат, при призначенні пенсії позивачу здійснений відповідний перерахунок пенсії. Вказане судове рішення набрало законної сили.

Положеннями частини 4 статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані тим, що розрахунок пенсії відповідачем здійснено на підставі довідок, які містять неточні дані про складові та розмір заробітної плати, а рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено правильність зазначених у довідках Григорівської сільської ради від 04.05.2006 року № 18 та від 16.05.2006 року № 27 складових та розміру заробітної плати позивача для призначення пенсії, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Стосовно посилань апелянта на те, що він просив Пенсійний фонд провести зустрічні перевірки на предмет відповідності інформації, яку зазначає Григорівська сільрада у своїх довідках, з дійсними показниками, які містяться у відомостях про нарахування заробітної плати, колегія суддів зазначає, що проведення такої зустрічної перевірки є неможливим, оскільки на виконання ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.05.2014 р. у справі №473/2100/14-к вказані документи були вилучені у Григорівської сільської ради для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000120, відкритому за заявою ОСОБА_2

За таких обставин колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційних скаргах про те, що рішення суду першої інстанції підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу та рішення від 09 листопада 2018 року Миколаївського окружного адміністративного суду - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.