Справа № 126/3435/18
Суддя: Губко В. І.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/3435/18

Провадження № 2-а/126/9/2019

"18" лютого 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника сектору реагування патрульної поліції №24 Теплицького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області Серебрякова Олександра Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника сектору реагування патрульної поліції №24 Теплицького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області Серебрякова О.С. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ДПО18 №424182 від 07.12.2018 року, винесену відносно нього.

Позов обґрунтовує тим, що згідно постанови від 07.12.2018 року серії ДП018 №424182 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді 425 грн. штрафу.

Позивач вважає постанову відповідача незаконною, безпідставною, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства та без належних доказів, такою що не відповідає дійсним обставинам справи, та підлягає скасуванню з наступних підстав:

Із змісту постанови серії ДП018 №424182 від 07.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_1, 07.12.2018 року о 07 год. 20 хв. в смт. Теплик Вінницької області по вул. Незалежності, керував автомобілем не маючи при собі поліса обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1. ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач стверджує, що вказана в постанові інформація не відповідає дійсності, оскільки 07 грудня 2018 року приблизно о 07 годині 20 хвилин він керував автомобілем по вул. Незалежності в смт. Теплик Вінницької області і був безпідставно зупинений відповідачем (жодної з причин зупинки, визначених ЗУ «Про Національну поліцію» не було), який всупереч ЗУ «Про Національну поліцію»: не представився, не поінформував його, як водія, про конкретну причину зупинки транспортного засобу, не описав детально підстави зупинки.

07.12.2018 року на вимогу відповідача позивач надав останньому посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при цьому ніхто у нього не вимагав.

В подальшому, відповідач повідомив позивачеві, що склав відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення за нібито вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП і якщо ОСОБА_1 поставить свій підпис в постанові, то зможе одержати її копію, ознайомитись з її змістом. Оскільки позивач поспішав, то поставив підпис про отримання постанови про накладення адміністративного стягнення і тільки після цього отримав у відповідача копію вказаної постанови. Разом з цим, зі змістом вказаної постанови він не згоден, про що повідомляв відповідача. Зазначив, що йому не було роз'яснено його права та порушено право на захист.

Позивач ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав та просить слухати справу у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснювався у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

В судовому засіданні встановлено, що 07.12.2018 року начальником сектору реагування патрульної поліції №24 Теплицького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області Серебряковим О.С. було винесено постанову серії ДПО18 №424182 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 гривень.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Як зазначив в адміністративному позові позивач 07 грудня 2018 року приблизно о 07 годині 20 хвилин він керував автомобілем по вул. Незалежності в смт. Теплик Вінницької області і був безпідставно зупинений відповідачем (жодної з причин зупинки, визначених ЗУ «Про Національну поліцію» не було), який всупереч ЗУ «Про Національну поліцію»: не представився, не поінформував його, як водія, про конкретну причину зупинки транспортного засобу, не описав детально підстави зупинки.

07.12.2018 року на вимогу відповідача позивач надав останньому посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при цьому ніхто у нього не вимагав.

В подальшому, відповідач повідомив позивачеві, що склав відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення за нібито вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення. Проте, такі докази відсутні. Відповідачем не було вжито таких заходів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними, відповідач в судове засідання не з'явився, доказів на спростування доводів позивача суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд , як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта власних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

П.1 ч.1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вказаної норми, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 126 КУпАП, ст.ст. 5, 14, 72-79, 205, 241-246, КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ДП018 №424182 від 07.12.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП України.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Суддя В. І. Губко