Справа № 815/1459/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1459/18
П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

за участю: представника апелянта - Бутрик А.О. та представника позивача - Аврамова В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форнакс агро Україна» до Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень та визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2018 року ТОВ «Форнакс агро Україна» (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило знати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № та №-1 від 11 червня 2018 року, та визнати протиправним та скасувати рішення від 15 березня 2018 року №9113/6/99-99-1101-0225.

В обґрунтування позовних вимог, на ряду з іншим, зазначалось, що висновки щодо завищення розрахунку суми бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку в розмірі 4 376,00 грн. були зроблені відповідачами передчасно та являються безпідставними у зв'язку із неповним дослідженням та аналізом первинних документів податкового та бухгалтерського обліку позивача. Позивач зазначає, що його господарські операції з купівлі товару та послуг підтверджуються належними первинними документами, належним чином виданими податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, показниками з Єдиного реєстру податкових накладних, даними бухгалтерського обліку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року позовні вимоги було задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував податкові повідомлення -рішення від 11 червня 2018 року №-1 та № в частині суми, що перевищує суму завищення бюджетного відшкодування 93081,39 грн. та суми штрафу 46540,69 грн.; визнав протиправним та скасував рішення Державної фіскальної служби України від 15 березня 2018 року №9113/6/99-99-1101-0225 в частині залишення без змін ППР від 20 грудня 2017 року № крім рішення що стосується суми ПДВ 93081,39 грн. та нарахованої на неї суми штрафу по операції з ТОВ «Глобал оушен лінк». В решті позовних вимог було відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги ТОВ у відзиві було зазначено, що придбання ним у рамках своєї господарської діяльності послуг, продовольчих товарів та товарів господарського призначення, з дотриманням умов для віднесення сум сплаченого ним податку на додану вартість до податкового кредиту, є підставою для його бюджетного відшкодування. Також, ТОВ було зазначено, що у зв'язку зі сплатою ним на поточний рахунок ТОВ ЛАН грошових коштів та постачання товару за договором поставки від 06 вересня 2017 року та на виконання ст.201.1 ПК України було правомірно сформовано та зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні, що свідчить про правомірність формування сум податкового кредиту.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої інстанції було встановлено, що на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 23 листопада 2017 року №6247 (т.1 а.с.162) та направлень на перевірку №9272/12-03, та 9273/12-03 працівниками ГУ ДФС в Одеській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2017 року

За результатами перевірки складений акт №1853/15-32-12-03 у висновках якого перевіряючі зазначили, що ТОВ не має право на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за вересень 2017року) у розмірі 181571 грн; завищено розрахунок суми бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за вересень 2017 року ) у розмірі 676359 грн. (т.1 а.с.47).

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 20 грудня 2017 року №, яким ТОВ зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ 857930 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 338180 грн.(т.1 а.с.49).

З вказаним податковим повідомленням-рішенням ТОВ не погодилось та подало скаргу до ДФС України, яке за наслідками її розгляду 15 березня 2018 року рішенням №9113/6/98-9-1101-02-25 скаргу частково задовольнило, скасувало податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 20 грудня 2017 року № в частині заявленого бюджетного відшкодування з ПДВ сум передплат постачальникам товарів по яким фактична поставка товарів (робіт, послуг) не здійснена, та у відповідній частині штрафних санкцій, а в іншій частині вказане ППР залишено без змін (т.1 а.с. 55).

11 червня 2018 року ГУ ДФС в Одеській області на підставі Рішення ДФС України від 15 березня 2018 року прийняло податкові повідомлення-рішення за №, яким зменшило суму бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану ТОВ на рахунок платника у банку на 676359 грн., та нарахувала штрафну санкцію у розмірі 338180 грн. та №-1, яким відмовило ТОВ у отриманні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку на суму 4787 грн..

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позов в частині, суд першої інстанції виходив з того, що визначальним критерієм для кваліфікації діяльності платника як господарської є спрямованість такої діяльності на отримання доходу. І хоча збитковість господарської діяльності не може бути підставою для визначення такої діяльності як негосподарської, позаяк при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик не отримати дохід від конкретної операції, втім визначальною ознакою господарської діяльності є наявність ділової мети, що полягає у намірі отримати економічний ефект від операції. При цьому відповідач не надав жодного доказу, що ТОВ не мало наміру отримувати позитивного економічного ефекту від господарської діяльності.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України та ПК України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.198.1. статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг, отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України.

Згідно п.198.3. статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, на ряду з іншим, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6. статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до п.201 жовтня статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З аналізу вказаних норм вбачається, що визначальними умовами формування платником податкового кредиту з ПДВ та витрат, окрім інших, є наявність належним чином оформлених первинних документів, та зв'язок господарських операцій, на підтвердження яких складаються вказані первинні документи, з господарською діяльністю такого платника.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Форнакс агро Україна» 03 серпня 2017 року уклало з ТОВ «Глобал оушен лінк» (експедитор) договір №1256/1/17 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортних вантажів відповідно до умов якого експедитор зобов`язався за плату надати транспортно-експедиторські послуги з організації завантаження та перевезення зернових, олійних, бобових культур та іншої с/господарської продукції при експорті з України.

ТОВ «Глобал оушен лінк» виписало 31 серпня 2017 року рахунок на оплату №248427 на суму 558488,36 грн. та податкову накладну від 31 серпня 2017 року №571 на суму ПДВ 93081,39 грн., та як пояснив представник позивача, через те, що директор ТОВ з 30 серпня 2017 року по 12 вересня 2017 року не перебував на території України (був у Туреччині), то акт надання послуг №24827 від 31 серпня 2017 року були підписані ним після повернення до України 13 вересня 2017 року , а рахунок оплачений 15 вересня 2017 року (платіжне доручення №299 від 15 вересня 2017 року ).

На підтвердження правомірності включення ТОВ до додатку 3 до декларації з ПДВ за серпень 2017 року суми 93081,39 грн. наданий акт надання послуг №248427 від 31 серпня 2017 року підписаний з боку ТОВ директором Лікоглу Яхья.

Згідно вказаного акту ТОВ «Глобал оушен лінк» виконав роботи та надав послуги ТОВ по Договору №1256/1/17 на суму 558488,36 грн., в т. частини 93081,39 грн. ПДВ.

Згідно п.4.3 Договору №1256/1/17 оплата робіт та послуг здійснюється клієнтом протягом 3-х банківських днів з часу пред`явлення рахунку, якщо в Заявці або інших додатках до Договору на конкретну партію вантажу не узгоджені інші терміни, порядок і умови розрахунків.

Вказана податкова накладна зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних, та операція відображена належним чином у бухгалтерському обліку ТОВ та відповідач не заперечує даний факт.

Первинним документом який підтверджує отримання ТОВ від ТОВ «Глобал оушен лінк» робіт, надання послуг є акт виконаних робіт, який як встановлено судом підписаний з боку позивача вже після повернення директора з за кордону -13 вересня 2017 року , та оплачений 15 вересня 2017 року, а тому у ТОВ «Глобал оушен лінк» були відсутні підстави для визначення податкових зобов`язань з ПДВ по неоплаченому рахунку №248427 від 31 серпня 2017 року та не підписаному в серпні 2017 року директором позивача акту надання послуг №248227 від 31 серпня 2017 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 06 вересня 2017 року між ТОВ (покупець) та ТОВ «Лан» (постачальник) укладений договір поставки №001/09/17 за яким постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця товар сільськогосподарського виробництва.

Згідно п.2.3 вказаного договору розрахунки за товар, що постачається проводяться впродовж 1 банківського дня з моменту поставки Товару, на підставі наданого Постачальником рахунку Покупець здійснює платіж у розмірі 80% від вартості партії товару; остаточний розрахунок за поставлену партію Товару (20%) Покупець здійснює протягом 1 банківського дня з моменту реєстрації постачальником податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (тобто отримання від Постачальника в електронному вигляді повідомлення з Єдиного реєстру податкових накладних про реєстрацію Постачальником податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних по факту відвантаження відповідної кількості товару) та отримання від Постачальника оригіналів документів 6 рахунку -фактури, товарно-транспортної накладної, податкової накладної (передається в електронному вигляді).

В наступному до вказаного договору ТОВ (покупець) та ТОВ «Лан» уклали додаткові угоди №1 від 06 вересня 2017 року, №2 від 11 вересня 2017 року та №3 від 12 вересня 2017 року.

На виконання умов договору 07 вересня 2017 року постачальником ТОВ «Лан» сформовані податкові накладні: №7 на суму ПДВ 68000 грн., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 08 вересня 2017 року; №8 від 09 вересня 2017 року на суму ПДВ 102000 грн., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 12 вересня 2017 року; №9 від 11 вересня 2017 року на суму ПДВ 59194 грн., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 12 вересня 2017 року; №10 від 12 вересня 2017 року на суму ПДВ 84666,67 грн., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 14 вересня 2017 року; №11 від 13 вересня 2017 року на суму ПДВ 84666,67 грн., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 18 вересня 2017 року; № 14 від 14 вересня 2017 року на суму ПДВ 88900 грн., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 19 вересня 2017 року; №15 від 15 вересня 2017 року на суму ПДВ 84666,67 грн., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 19 вересня 2017 року; №17 від 18 вересня 2017 року на суму ПДВ 6807,20 грн., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 19 вересня 2017 року.

Виставлені рахунки ТОВ «ЛАН» оплачені позивачем згідно платіжних доручень №272 від 07 вересня 2017 року, №273 від 08 вересня 2017 року, №275 від 11 вересня 2017 року, №276 від 11 вересня 2017 року №282 від 12 вересня 2017 року, №283 від 12 вересня 2017 року, №285 від 13 вересня 2017 року, №297 від 14 вересня 2017 року, №298 від 14 вересня 2017 року, №306 від 15 вересня 2017 року, №307 від 18 вересня 2017 року.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що висновок перевіряючих щодо завищення суми податкового кредиту на суму 578901,21 грн. є необґрунтованим, оскільки наявні належно оформлені первинні документи - видаткові накладні, документи, що підтверджують оплату, податкові накладні.

Стосовно правовідносин позивача з ДП «АгроКоблево» та СВК «Прогрес» в наступному періоді (жовтні) за періодом, коли було отримано Розрахунок коригувань, замість періоду отримання (вересні), колегія суддів зазначає, що ТОВ 29 вересня 2017 року укладений з ТОВ ДП «АгроКоблево» договір поставки №004/09/17 на виконання умов якого позивач перерахував кошти у сумі 1526400 грн. за платіжним дорученням №322 та отримав податкову накладну №39 від 29 вересня 2017 року на суму ПДВ 254400 грн..

11 жовтня 2017 року ТОВ «АгроКоблево» повернуло позивачу на рахунок частину коштів в розмірі 25614,90 грн., як переплату та склало розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №45 від 11 жовтня 2017 року до податкової накладної №39 від 29 вересня 2017 року, який спрямувало до позивача, а той зареєстрував його в 03 листопада 2017 року Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому позивач не врахував дану суму в податковій декларації з ПДВ за вересень 2017 року та не збільшив суму податкового зобов'язання, а відобразив її в податковій декларації з ПДВ за жовтень 2017 року, що визнається сторонами та суд вважає дані обставини доведеними.

Так, порядок дій платника податків при коригуванні показників ПДВ визначений пунктом 192.1 статті 192 ПК України, та визначає, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Згідно п.201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

З аналізу даної норми вбачається, що у позивача граничний термін реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування отриманого від постачальника ДП «АгроКоблево» спливає тільки 26 жовтня 2017 року , тобто вже після настання строку для подання декларації з ПДВ за вересень 2017 року (до 20 жовтня 2017 року ), а тому у нього відсутній обов`язок враховувати суму коригування ПДВ повернуту у вересні 2017 року тільки в декларації за вересень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу того, що з боку позивача в наявності тільки порушення строку реєстрації розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних, але за це порушення до нього не застосовували санкції.

Також, ТОВ було укладено з СВК «Прогрес» угоду купівлю-продажу по якій придбав пшеницю на суму 1069357,20 грн. та перерахував кошти 20 вересня 2017 року за платіжним дорученням №311 та отримав податкову накладну №6 від 20 вересня 2017 року

Пізніше, 10 жовтня 2017 року СВК «Прогрес» суму в розмірі 642 грн. в т. частини ПДВ 107 грн. як переплата повернуло позивачу та склало розрахунок коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної №1 від 10 жовтня 2017 року, який був поданий до Єдиного реєстру податкових накладних 02 листопада 2017 року

При цьому позивач так само не врахував дану суму в податковій декларації з ПДВ за вересень 2017 року та не збільшив суму податкового зобов'язання, а відобразив її в податковій декларації з ПДВ за жовтень 2017 року , що визнається сторонами та суд вважає дані обставини доведеними.

Вищенаведені обставини є ідентичними обставинам з ДП «АгроКоблево», а тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги також є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

Окремо, колегія суддів зазначає, що суд під час перевірки обґрунтованості прийняття податкових повідомлень-рішень № та №-1 від 11 червня 2018 року ГУ ДФС в Одеській області давав оцінку висновкам акту перевірки на підставі яких приймалось також податкове повідомленні-рішення від 20 грудня 2017 року №, яким ТОВ зменшувалось суму бюджетного відшкодування з ПДВ 857930 грн. та нараховувались штрафні санкції на суму 338180 грн. та встановив їх неправомірність, крім нарахування суми ПДВ 93081,39 грн., тому колегія суддів приходить до висновку, що позов в частині скасованих судом сум на які зменшено бюджетне відшкодування ПДВ підлягає задоволенню, а рішення ДФС України в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень та визнання протиправним та скасування рішення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності ділової мети під час вчинення операцій по придбанню продовольчих товарів та товарів господарського призначення (квіти, печиво, готельні послуги та інше), колегія суддів не приймає до уваги з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 14.1.36 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.

Колегія суддів зазначає, що мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності передбачає наявність розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності в цілому, а відтак і в кожній господарській операції, з яких складається господарська діяльність платника.

Тобто господарські операції є такими, що вчинені у межах господарської діяльності, лише за наявності розумних економічних причин (ділової мети). Операція, позбавлена таких економічних причин, не підлягає відображенню в податковому обліку.

Слід зазначити, що платник, плануючи господарську діяльність, повинен прагнути до отримання економічного ефекту за рахунок приросту (збереження) активів, а не від мінімізації податкових платежів та зменшення податкового навантаження.

Відповідно, операція, яка збільшує витрати платника податків за наявності об'єктивної можливості для їх скорочення, має кваліфікуватися як така, що позбавлена розумної економічної причини.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується, що формально є підстави для позбавлення права на податковий кредит за результатом господарських операцій по придбанню продовольчих товарів та товарів господарського призначення (квіти, печиво, готельні послуги та інше). Разом з тим, сукупність фактичних обставин спірних правовідносин, зокрема, сума задекларованого ТОВ податку на додану вартість у співвідношенні до розміру заявленого податкового кредиту за наслідками придбання вказаних продовольчих товарів та товарів господарського призначення, а також загальний розмір суми від'ємного значення показників чистого прибутку (збитку) позивача за 9 місяців 2017 року не дають достатньо підстав для позбавлення особи на податковий кредит.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішенні, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення - 21 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Потапчук В.О.