Справа № 592/13989/17
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 р.Справа № 592/13989/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Катрич О.М., вул. Першотравнева, 12, м. Суми, Сумська, 40009, повний текст складено 29.11.18 року по справі № 592/13989/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області ( далі - відповідач ) про визнання бездіяльності протиправної, зобов'язання вчинення дій.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.12.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 р. «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», №947 від 18 листопада 2015 р. «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. №268»;

Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м. Суми, вул. Пушкіна, 1, Код ) здійснити перерахунок та виплату недоплаченої пенсії ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) з 01 січня 2016 року згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України №900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопаду 2015 р. «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і №947 від 18 листопада 2015 р. «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України 9 березня 2006 р. №268».

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2018р. апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 26.12.2017 року по справі № 592/13989/17 повернуто скаржнику (а.с. 22).

Рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 26.12.2017 року по справі № 592/13989/17 набрало законної сили 23.02.2018 року.

28.11.2018 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила суд роз'яснити ухвалене рішення, яке набрало законної сили в частині: «Зобов'язати головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату недоплаченої пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України №900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопаду 2015 р. «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і №947 від 18 листопада 2015 р. «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України 9 березня 2006 р. №268».» Чи повинні бути враховані нові додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та раніше встановлені розміри грошового забезпечення, зокрема посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням, надбавка за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50%, та премії в розмірі 135%.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що 26.12.2017р. Ковпаківським районним судом м. Суми ухвалено рішення по справі №592/13989/17 яке вступило в законну силу 23.02.2018р..Відповідач у квітні 2018 р. здійснив перерахунок пенсії з 01.01.2016р., але заборгованість за 2016-2017рр. не здійснив. Ознайомившись з матеріалами своєї пенсійної справи, заявниця помітила та зрозуміла, що ГУПФУ в Сумській області на протязі 2016 - 2017 року неодноразово здійснював перерахунок пенсії, порушуючи її права не беручи до уваги довідку про зміну складових грошового забезпечення наданою Ліквідаційною комісією УМВС України в Сумській області, не підвищуючи суми : посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років, але при цьому врахувавши надбавку за особливо важливі завдання 50%, премію 135% згідно грошового атестату при призначенні пенсії. При проведенні перерахунку згідно рішення суду від 26.12.2017 № 592/13989/17 Головне Управління пенсійного фонду в Сумській області допустило звуження прав позивача у зв'язку з тим, що рішення суду є не зрозумілим.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.11.2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.11.2018 року та прийняти постанову, якою заяву задовольнити.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання, призначеного на за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відмовляючи у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення, суд першої інстанції, посилаючись на приписи ст. 254 КАС України, виходив з того, що зі змісту мотивувальної та резолютивної частини рішення Ковпаківським районним судом м.Суми від 26.12.2017р. встановлено, що суть тексту судового рішення ясна та не двозначна, труднощів в розумінні не викликає, тому розширеного тлумачення шляхом його роз'яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно із ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів зазначає, що Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов'язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 26.12.2017р.. є обов'язковою до виконання на всій території України.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

У пункті 19 постанови "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 року № 7 Пленум Верховного Суду України зазначає, що роз'яснення судового рішення можливо тоді, коли воно є незрозумілим. Поставлені у заяві питання розглядаються тільки судом, який ухвалив судове рішення. За правовою природою роз'яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз'яснення є його складовою, тому заява про роз'яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз'яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і ухвалення додаткового рішення цим же судом.

Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення.

Таким чином, процесуальна процедура роз'яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону виходить, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

Виходячи з викладеного, роз'яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз'яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Аналогічний висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 31.07.2018 року по справі 823/361/18.

Дослідивши зміст мотивувальної та резолютивної частини рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 26.12.2017р., судом апеляційної інстанції встановлено, що вказане рішення є зрозумілим, труднощів в розумінні не викликає, тому розширеного тлумачення шляхом його роз'яснення не потребує, а резолютивна частина судового рішення повністю узгоджується з вимогами статті 246 КАС України "Зміст рішення" та містить усі необхідні складові та реквізити.

Із змісту заяви про роз'яснення судового рішення вбачається, що фактично підставою для звернення із заявою слугувало неналежне виконання на думку позивача рішення суду, а саме: відповідач здійснював перерахунок пенсії, не беручи до уваги довідку про зміну складових грошового забезпечення наданою Ліквідаційною комісією УМВС України в Сумській області, не підвищуючи суми : посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років, але при цьому врахувавши надбавку за особливо важливі завдання 50%, премію 135% згідно грошового атестату при призначенні пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1 си.383 КАС України).

Мотиви для роз'яснення судового рішення від 26.12.2017 року по справі № 592/13989/17, наведені заявником, є фактично вимогою про роз'яснення порядку його виконання, що суперечить нормам статті 254 КАС України.

Тобто, заявлені вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

На підставі викладеного, оскільки судове рішення в частині, яку просить роз'яснити позивач, є зрозумілим, а також враховуючи, що заявник звернувся до суду із заявою про роз'яснення саме через незгоду із характером його виконання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для роз'яснення судового рішення та задоволення заяви.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що у задоволенні заяви про надання роз'яснення в адміністративній справі 592/13989/17 слід відмовити, є правомірним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи, правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення..

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.11.2018 року по справі № 592/13989/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.А. Спаскін
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 20.02.2019 року