Справа № 543/1266/18
Суддя: Смілянський Є. А.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 сел. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Смілянського Є.А., при секретарі судового засідання Гапон Т.В., розглянувши адміністративну справу № 543/1266/18 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 БУПП в Полтавській області ДПП капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до поліцейського роти № 1 БУПП в Полтавській області ДПП капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи. Позов мотивував наступним.

06.11.2018 року поліцейським роти №1 БУПП в Полтавській області ДПП капралом поліції ОСОБА_2 відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №502037.

Відповідно до даної постанови, він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. Як зазначено в постанові, він, керуючи транспортним засобом, перевозив вантаж (штир для контура заземлення Д-16), який виступав за кузов, а саме, за довжиною 2,37м, без узгодження з Органами НП, чим порушив п. 22.5

ПДР України. Йому поставлено в обовязок сплатити штраф у розмірі 510 грн.

Постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного:

1. Працівниками поліції не додержано вимог ст. 258 КУпАП адже, якщо адміністративне правопорушення не було зафіксовано в автоматичному режимі, працівник поліції не має права виносити постанову без складання відповідного протоколу. Так, в даному випадку, протокол не складався, а одразу було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері

забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 502037.

2. Статтею 268 КУпАП передбачено що, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Вважає, що його права було порушено, адже працівниками поліції йому не було розяснено право вимагати не виносити постанову, відразу, а розгляд справи щодо притягнення до адмінвідповідальності відкласти на інший день. Це б дало йому можливість підготувати та подати свої докази, пояснення, отримати правову допомогу.

3. П. 22.5. ПДР України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів-на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 ;м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення

плати за проїзд.

Так, в постанові відповідача відсутні посилання на конкретні документи, які б дозволили вважати, що спірний габаритно-ваговий контроль було здійснено, у тому числі, із дотриманням відповідної процедури. Крім того, відповідачем не надано документів, які б підтвердили відповідність використовуваної рулетки, якою проводилось вимірювання.

Сама ж зупинка транспортного засобу була здійснена на узбіччі дороги в темну пору доби при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів габаритно-вагового контролю, лише за наявності автомобіля поліції.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують адміністративне правопорушення, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На його думку, при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з'ясовані ці обставини.

Додатково зазначив, що він працює водієм за суміщенням в Оржицькій філії ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО». Транспортний засіб САЗ 3507, номерний знак НОМЕР_1, а також вантаж належить ПАТ « ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО». Вважає, що якби було наявне порушення п. 22.5. ПДР України, а саме, вантаж виступав за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м, то керівництво ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» провело б процедуру узгодження перевезення даного вантажу з органами НП.

В судове засідання позивач з»явився та надав пояснення згідно мотивів викладених в позові. Прохав постанову інспектора поліції скасувати, а справу провадженням закрити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи до суду не з»явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі та надав відзив на позов, який мотивував наступним.

Позов є безпідставним та необгрунтованим, тому повністю заперечує щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав:

1.Завданнями і функціями УПП у Полтавській області ДПП (відповідно до розділу 2 Положення про Департамент Патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.11.2015 №96 (далі - Положення) є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Повноваженнями поліцейського патрульної поліції (відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р. за № 4/1) під час несення служби є: розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством.

2.Так, позивач своїми діями посягнув на безпеку дорожнього руху, а саме:

06.11.2018 об 16 год 40 хв на 342 км автодороги Київ-Харків- Довжанський керуючи ТЗ САЗ 3507 днз ВІ 2312 ВІ перевозив вантаж (штир контура заземлення Д-16), який виступав за кузов, а саме длинною 2.37м без узгодження з органами Національної поліції, чим порушив п. п 22.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 132-1 КУпАП.

Згідно п. 22.5 ПДР За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п.1.3. ПДР, учасники дорожнього руху повинні знати і неухильно виконувати правила.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» також передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Вищевказані спеціальні правила перевезення великогабаритними транспортними засобами встановлені постановою КМУ від 18.01.2001 №30 «Про затвердження Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (далі - Правила перевезення).

Відповідно до постанови КМУ № 30 від 18.01.2001р « Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» встановлено, що:

1.Ці Правила встановлюють єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цими Правилами, застосовуються правила міжнародного договору.

2.Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

3.Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пункт 4 Правил перевезення передбачає: Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції , або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозвязку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Так, відповідно до пп. «г» п.2.1. Правил дорожнього руху України, водій великогабаритного транспортного засобу повинен мати при собі документацію відповідно до вимог спеціальних правил.

Відповідальність за дане порушення передбачена ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а саме - порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб»єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи всі вищевказані норми законодавства, поліцейський притягнув Позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та застосував до порушника стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 510 гривень.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

3. Відповідно до ст. 72 КАС України Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.... Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за дорожнім рухом ...».

Право на використання поліцейським нагрудної відеокамери передбачено пп. 2 п.4.1 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р. за № 4/1. та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин. У даному випадку до постанови додається відеофіксація, яка слугує беззаперечним доказом вини Позивача.

4.Стосовно посилань позивача, щодо того що не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка(метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані, то рулетка не є засобом вимірювальної техніки, який проходить метрологічну повірку та атестацію.

Згідно п.15 Порядку зазначає, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно згаданого порядку, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Також, відповідно до п.З ч.2 ст.222 КУпАП за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати стягнення уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції які мають спеціальні звання.

5.Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11. 2015 за № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У відповідності до ст. 252 КУпАП та п. 10 розділу 3 Інструкції, при розгляді справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

6. На місці розгляду справи Позивача було ознайомлено із усіма правами згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відеофіксації. Крім того, було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279 КУпАП. На місці особі було розяснено в чому саме полягає порушення ним ПДР, повідомлено ким та відносно кого розглядається справа про адміністративне правопорушення.

Таким чином посилання Позивача на порушення порядку розгляду справи, передбаченого ст. 279 КУпАП та порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП є необгрунтованими.

7.Що стосується визнання дій інспектора протиправними:

Щодо задоволення позову в частині визнання неправомірними дій поліцейського під час розгляду справи та застосування адміністративного штрафу, слід зазначити наступне.

В ст. 286 КАС України чітко визначено, які рішення приймають судом за результатами розгляду справ даної категорії. Тобто, судом оцінюється складена постанова, за змістом, формою, зясовується наявність доказів, які б свідчили про вчинення особою правопорушення, відповідність призначеного адміністративного стягнення та встановивши, що під час розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності було порушено вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом приймається рішення про скасування відповідного рішення та закриття провадження, однак не про визнання дій інспектора неправомірними.

До аналогічного висновку прийшов Харківський апеляційний адміністративний суд у справі № 552/4570/18, Львівський апеляційний адміністративний суд у справі № 876/5814/18, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у справі № 390/196/18. У своїх постановах усі вищевказані суди прийшли до висновку щодо необхідності скасування рішень судів І інстанції в частині визнання дій інспектора патрульної поліції щодо винесення постанови неправомірними.

При цьому суди посилаються на те що відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків. Таким чином, відповідач законом наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень від імені органів Національної поліції.

Так, не дії інспектора, а його рішення у формі постанови про накладення адміністративного стягнення породжує для позивача певні правові наслідки і має обовязковий характер. Крім того, дії з складання постанови по справі про адміністративне правопорушення є, по суті, виконанням службовими особами, своїх службових повноважень, наданих чинним законодавством.

У звязку із вищевикладеним, з врахуванням судової практики, вважає необгрунтованим визнання дій інспектора при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправними.

Отже, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення дотримані всі вимоги чинного законодавства України.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі.

Відповідач прохала відмовити в задоволенні позову та провести розгляд справи без її участі.

Суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача.

На підставі пояснень позивача та письмових доказів суд встановив наступні обставини справи.

Постановою поліцейського роти БУПП в Полтавській області ДПП капрала поліції ОСОБА_2 від 06.11.2018 року серії НК № 502037 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу розміром 510 грн за те, що керуючи транспортним засобом САЗ 3507 реєстраційний номер НОМЕР_2 06.11.2018 року о 16 год 40 хв на 342 км автодороги Київ Харків - Довжанський перевозив вантаж ( штир до контура заземлення Д-16 ), який виступав за кузов автомобіля на довжину 2, 37 м без узгодження з органами Національної поліції чим порушив п.п 22.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 132-1 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Відповідачем в порушення ст. 280 КУпАП не було встановлено в повній мірі, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з єдиного наданого відповідачем доказу відеозапису: груз у вигляді металевих предметів дійсно певною частиною виступав за межі заднього борта автомобіля НОМЕР_3 під керуванням позивача. Однак за зовнішніми ознаками зазначені металеві предмети як це можливо встановити з відеозапису не є штирями для контура заземлення, які мають коротку довжину та міцну структуру ( широкий діаметр ). Зазначене підтверджує і лист Оржицької філії ПАТ « Полтаваобленерго « від 16.01.2019 року № 13-19-01/75. Як вбачається з вказаного листа довжина штиря для контура заземлення Д-16 становить 2, 5 м, а довжина кузова автомобіля НОМЕР_4 становить 3, 5 м. Отже, навіть якщо визнати достовірним те, що за межі кузова автомобіля виступала частина штиря довжиною 2, 37 м на що посилається відповідач, то є неможливим, щоб інша частина штиря довжиною 13 см знаходилася в опорному стані всередині кузова автомобіля та могла тримати іншу частину штиря довжиною 2, 37 м, яка згідно вимірів відповідача, знаходилася за межами кузова.

Крім того, з відеозапису встановлено, що інспектором поліції не пред»являлася позивачу початкова позначка рулетки, якою проводилося вимірювання металевих предметів, що виступали за край кузова автомобіля. Також не оголошувалося прізвище інспектора поліції, яка розглядала справу.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 77 КАС України:

1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини субєкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача субєкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Дослідивши докази по справі в суду виникли обґрунтовані та не спростовані відповідачем сумніви щодо певних обставин по справі, а саме: щодо довжини металевих предметів, які виступали за край кузова автомобіля та їх виду ( назви згідно технічних норм ) та довжини вимірювальної рулетки, зокрема початкової точки її виміру.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не було достовірно встановлено, який саме груз ( які саме металеві предмети ), що перевозив водій ОСОБА_1 виступали за край кузова автомобіля. Також суд вважає, що відповідач не довів, що довжина металевих предметів, що виступали за край кузова автомобіля становила саме 2, 37 м.

Зазначені встановлені обставини свідчать про істотне порушення відповідачем норм процесуального права та свідчать про недоведеність обставини вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Пояснення позивача відносно неправомірності бездіяльності відповідача щодо не складення протоколу про адміністративне правопорушення не заслуговує на увагу, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте рішення Конституційного Суду України щодо тлумачення вказаної норми права в попередній редакції. Вказаним нормативним актам після внесення до них змін не надавалося тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, дії інспектора поліції щодо не складення протоколу є правомірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП орган / посадова особа / при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає рішення про скасування постанови і закриття справи.

За таких умов суд приходить до висновку про скасування постанови інспектора поліції про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 241- 246, 286 ч. 3 п. 3 КАС України, ст. ст. 9, 245, 268, 280, п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ :

1.Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 БУПП в Полтавській області ДПП капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи задовольнити.

2. Скасувати постанову поліцейського роти БУПП в Полтавській області ДПП капрала поліції ОСОБА_2 від 06.11.2018 року серії НК № 502037, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу розміром 510 грн.

3.Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :