Справа № 158/216/19
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 лютого 2019 року ЛуцькСправа № 158/216/19
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Дмитрук В.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення про визнання незаконним та скасування рішення комісії, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до Ківерцівського районного суду Волинської області адміністративний позов до Управління соціального захисту населення про визнання незаконним та скасування рішення комісії від 09.11.2018 №30 про позбавлення субсидії, зобов'язання Управління соціального захисту населення повторно розглянути питання щодо призначення житлової субсидії з дати звернення за субсидією.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.01.2019 дану адміністративну справу передано за підсудністю до Волинського окружного адміністративного суду для розгляду по суті.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, та містить наступні недоліки.

Згідно з пунктами 2, 4, 5 частини п'ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

- зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем зазначено у позовній заяві як відповідача «Управління соціального захисту населення», в той час як з матеріалів справи вбачається, що листування ОСОБА_1 відбувалось з управлінням соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області.

Крім того, позивач просить визнати незаконним та скасувати «рішення комісії від 09.11.2018 №30 про позбавлення субсидії», однак даного суб'єкта владних повноважень, а саме: Комісію з питань соціального захисту населення, призначення житлових субсидій, державних соціальних допомог та соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, не вказує як відповідача у справі, та, водночас, не надає жодних обґрунтувань щодо необхідності залучення в якості відповідача лише «Управління соціального захисту населення» як суб'єкта, що наділений виключними повноваженнями в спірних правовідносинах.

Статтею 94 КАС України визначено порядок подання письмових доказів та вимоги до них.

Відповідно до частини другої вказаної статті письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частинами четвертою, п'ятою статті 94 КАС України визначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 «ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

В порушення зазначених вимог позивач додала до позовної заяви документи, які не засвідченні належним чином, зокрема копії листа від 26.12.2018 №0004/52/2-18, копії договорів найму житла тощо.

Також суд звертає увагу, що згідно із пунктом 11 частини п'ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У поданій позивачем позовній заяві відсутнє власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 4 цього ж Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього ж Закону визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921 грн.

Таким чином, оскільки у позовній заяві позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, тому вони повинні бути оплачені судовим збором у розмірі 768 грн. 40 коп. - у випадку визначення позивачем (та належного обґрунтування цього) одного відповідача - управління соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, або 1 536грн.80коп. - у випадку залучення двох відповідачів: 1) управління соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області та 2) Комісії з питань соціального захисту населення, призначення житлових субсидій, державних соціальних допомог та соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області.

Водночас, позивачем у п.3 прохальної частини позовної заяви заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору в порядку ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Суд зазначає, що судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статті 133 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Згідно з п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Суд констатує, що позивачем не лише жодним чином не обґрунтовано клопотання про звільнення від сплати судового збору, але й не вказано, які саме його права як споживача були порушені та на захист яких заявлено даний адміністративний позов, а відтак, дане клопотання до задоволення не підлягає.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її необхідно залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у зазначений строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання: 1) належним чином оформленої позовної заяви із чітким зазначенням у ній відповідачів та правильним формуванням позовних вимог окремо до кожного з відповідачів,; 2) належним чином засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви; 3) власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; 4) сплати судового збору в розмірі 768грн.40коп. (або 1 536 грн. 80 коп. у випадку залучення другого відповідача відповідно до заявлених позовних вимог) та подання до суду доказів його сплати (оригіналу платіжного документа) або надання належних доказів та обґрунтувань того, що даний позов заявлено для захисту прав позивача як споживача в розумінні вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Керуючись статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення про визнання незаконним та скасування рішення комісії, зобов'язання вчинити дії, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити позивачеві, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, яка звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя В.В. Дмитрук