Справа № 569/15870/16-а
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/95/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Сапіги В.П.,

при секретарі судового засідання: Марцинковській О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2018 року (суддя- Бердій М.А., ухвалене в м. Рівне о 11:11) у справі № 569/15870/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 в якому просив зобов'язати видати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на реконструкцію квартири по АДРЕСА_1 без засвідченої у встановленому порядку згоди співвласника земельної ділянки (житлового будинку) ОСОБА_1 на забудову.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2018 року позов задоволено частково; зобов'язано Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про видачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 без засвідченої у встановленому порядку згоди співвласника земельної ділянки (житлового будинку) ОСОБА_1 на забудову.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду третя особа- ОСОБА_1 оскаржив його подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати і прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Як на доводи апеляційної скарги, апелянт посилається, зокрема, на те, що ОСОБА_2 пропущено строк звернення до суду з даним позовом. Також зазначає, що даний спір мав розглядати Рівненський окружний адміністративний суд, оскільки відповідач є суб'єктом владних повноважень, структурним підрозділом Рівненської міської ради.

Позивач- ОСОБА_2. у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції законним та просить залишити його без змін.

Відповідач- Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради у відзиві на апеляційну скаргу вважає доводи апелянта обгрунтованими, та просить рішення суду першої інстанції скасувати.

Сторони повідомлялися судом про час та місце розгляду справи, однак явки представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено що , на підставі рішення Рівненського міського суду від 13 червня 2013 року позивачу було виділено у власність відповідно до варіанту №2 висновку судово-будівельної технічної експертизи №201/09/1-ЮШ від 20.03.2013 року по житловій прибудові «А-1» 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, як окрема ціла квартира АДРЕСА_1. та виділено земельну ділянку площею 88,1 кв.м. Крім того, виділено ОСОБА_1 68/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, як окрему цілу квартиру АДРЕСА_2 та виділено земельну ділянку загальною площею 216,1 кв.м.

Як видно з листа начальника Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради Семенця С. від 02.11.2015 року №01-20/1540, позивачу було відмовлено в отриманні будівельного паспорта на реконструкцію частини житлового будинку по АДРЕСА_1 з підстав неподання повного пакету документів передбаченого п.2.1 «Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки», затвердженого наказом Мінрегіону України від 05.07.2011 року №103.

Також, відповідно до листа Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради від 11.04.2016 року ОСОБА_2 була повернута заява про видачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з підстав невідповідності намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні; не дотримання мінімальної відстані від запроектованої добудови до межі сусідньої земельної ділянки (3,0м) та відсутності згоди співвласників земельної ділянки.

З копії заяви ОСОБА_6 вбачається, що останній як власник частини житлового будинку АДРЕСА_3, надав свою згоду ОСОБА_2, власнику житлового будинку АДРЕСА_4 на реконструкцію з добудовою та добудову вказаного житлового будинку.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався із заявою до третьої особи ОСОБА_1 з проханням надати згоду на забудову земельної ділянки для проведення реконструкції належної йому на праві власності квартири в будинковолодінні АДРЕСА_3, однак згоди не отримав.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції зробив висновок, що оскільки позивачу фактично не було відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки шляхом реконструкції квартири та частини сараю, а така заява була повернута без розгляду слід зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про видачу містобудівних умов та обмежень.

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

Частиною 3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Пунктом 1.2 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року №109 передбачено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно п.2.1 Порядку № 109 містобудівні умови та обмеження є основною складовою вихідних даних. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, у порядку, встановленому Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Як передбачено пунктом 2.2. даного порядку, для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру); фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об'єкта будівництва.

Відповідно до п.2.4 Порядку № 109 розгляд заяви про надання містобудівних умов і обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюється спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Підставою для відмови у видачі містобудівних умов і обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у видачі містобудівних умов та обмежень або внесення змін до них з відповідним обґрунтуванням надається уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, визначений пунктом 2.1 цього розділу.

Відтак судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що відповідач протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви має прийняти рішення про надання містобудівних умов та обмежень або про відмову у їх наданні, а єдиною підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень, згідно ч.5 ст.29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 2.4 Порядку 109 є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Зважаючи на викладене колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що оскільки позивачу не було відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки шляхом реконструкції квартири та частини сараю, а лише повернута заява, то слід зобов'язати Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про видачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Щодо твердження апелянта про те, що даний спір повинен розглядатися Рівненським окружним адміністративним судом а не Рівненським міським судом, апеляційний суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.18 КАС України (в редакції чинній на момент звернення до суду з даним позовом) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Частиною 2 статті 18 КАС України передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи: 1) однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам; 2) про застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням; 3. Справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача.

Враховуючи наведені положення КАС України, даний спір, враховуючи те що позов поданий 01.12.2016р., підлягає розгляду місцевим загальним судом як адміністративним судом, тобто Рівненським міським судом Рівненської області.

Щодо доводів апелянта, про пропущення строку звернення до суду з позовом то колегія суддів вважає такі безпідставними, оскільки в ухвалі Рівненського міського суду Рівненської області від 27.02.2017р. наведені обставини поновлення такого, які спростовують доводи апелянта.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321,322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2018 року у справі № 569/15870/16-а без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 25.02.2019р.