Справа № 759/19784/18
Суддя: Шум Л. М.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19784/18

пр. № 2-а/759/90/19

21 лютого 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Сингаєвського Максима Станіславовича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач у грудні 2018 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 25.11.2018 р. відповідачем було винесено постанову у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №299558 про адміністративне правопорушення, якою накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Суть порушення полягала в тому, що позивач, керуючи транспортним засобом «Ніссан» мд.н.з. НОМЕР_2 по пр. Незалежності в м. Житомир повернув наліво на вул. Покровська на вимкнену додаткову секцію світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 ПДР України. Позивач зазначає, що вказану постанову винесено без належної підготовки до розгляду, без роз'яснення процесуальних прав, дослідження клопотань, свідків. Вина у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, оскільки позивач здійснював рух на зелений сигнал світлофору, постанову винесено на місці зупинки транспортного засобу всупереч вимогам ст.ст. 279, 280 КУпАП. З огляду на викладене, позивач просить скасувати постанову НК №299558 від 25.11.2018 р., справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою суду від 10.12.2018 р. адміністративний позов залишено без руху з підстав наявності недоліків (а.с. 6-7).

Ухвалою суду від 26.12.2019 р. відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 17-18).

Ухвалою суду від 15.01.2019 р. у задоволенні заяви позивача про розгляд справи в загальному порядку з викликом відмовлено (а.с. 20-21).

В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав, конверт з позовною заявою та додатками до неї повернувся на адресу суду за закінченням терміну зберігання.

В силу ч. 2 ст. 175 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Судом встановлено, що 25.11.2018 р. інспектором роти 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Сингаєвським М.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №299558 (а.с. 3).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 25.11.2018 р. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Житомир на перехресті пр. Незалежності - вул. Покровська проїхав на вимкнену додаткову секцію світлофору, чим порушено п. 8.7.3 ПДР., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення в розмірі штрафу в розмірі 425 грн.

Враховуючи наведене та приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон покладає обов'язок на суб'єктів владних повноважень доводити правомірність своїх рішень, дій та бездіяльності, а також зобов'язує їх діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, зокрема оскаржуваної постанови, документ не містить жодних посилань на будь-які інші фактичні дані, на підставі яких інспектор дійшов висновку про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП та порушення вимогу п.8.7.3 ПДР.

Таким чином, судом не може бути надано правової оцінки зазначеним у постанові обставинам справи, оскільки така оцінка без підтверджуючих доказів вчинення адміністративного правопорушення може призвести до неправильного висновку про наявність в діях позивача порушень вказаних у оскаржуваній постанові. Саме по собі описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення, чого інспектором не було виконано.

Тому шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного проступку.

За таких обставин, наявні у справі матеріали, зокрема, постанова не дає суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова в справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача наявні ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а тому суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Сингаєвського Максима Станіславовича про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №299558 від 25.11.2018 р. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржена шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя :