Справа № 0840/4047/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року (о 16 год. 25 хв.)Справа № 0840/4047/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК ТД Трейд енерджі»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК ТД Трейд енерджі» (далі ТОВ «ТК ТД Трейд енерджі», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 18.06.2018, винесеного на підставі акту перевірки №303/08-01-40-04/41670625 від 29.05.2018, про застосування штрафних (фінансових) санкцій за платежем: пальне.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві вказує, що відповідно до укладених договорів з контрагентами-покупцями ТОВ «ТК ТД Трейд енерджі» здійснювало передачу пального за допомогою бланків - дозволів встановленого зразка та по талонах, передача пального здійснювалась на умовах ЕХW-АЗЄ партнерів позивача по факту пред'явлення покупцями або уповноваженими користувачами паливного талону на АЗС. Посилається на приписи Податкового кодексу України та вважає, що об'єктом оподаткування акцизним податком в порядку ст. 212, 213, 214, 215, 216 Податкового кодексу України є операції з роздрібної реалізації підакцизних товарів, зокрема, палива, при цьому, роздрібною торгівлею є реалізація продукції кінцевому споживачу для задоволення його особистих некомерційних потреб. Із посиланням на наказ №281/171/578/155 від 20.05.2008«Про затвердження Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», п. 2, 10 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» від 20.12.1997 № 1442, та зауважує, що роздрібний продаж нафтопродуктів, оскільки відпуск пального відбувається через паливо-, масло- та газороздавальні колонки кінцевому споживачу, при цьому, розрахунки за придбані у роздріб нафтопродукти здійснюються як у готівковій формі, так і з використанням відомостей на відпуск, талон платіжних карток, смарт-карток (паливних карток). Звертає увагу суду, що ТОВ «ТК ТД Трейд енерджі» не має на праві власності або в оренді діючих АЗС чи інших колонок для здійснення операцій з реалізації пального, не здійснює операції з фізичним отриманням пального та не відвантажує його кінцевому споживачу. Таким чином, на думку позивача, комерційні операції з поставки нафтопродуктів (пального) не підпадають під ознаки роздрібної торгівлі у розумінні Податкового Кодексу України, а отже й підстави для їх оподаткування як операцій з роздрібної торгівлі пальним відсутні, у звязку із чим просить визнати протиправними та скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Ухвалою судді від 03.10.2018 відкрито провадження у справі, призначено адміністративну справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 30 жовтня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідача позов не визнав, 23.10.2018 надіслав до суду відзив (вх. №33626), у якому пояснює, згідно з даними СЕАРП та реєстру платників акцизного податку, ТОВ «ТК ТД Трейд енерджі» зареєстрований платником акцизного податку з 26.03.2018 (реєстраційний номер 7029), зазначене свідчить про відсутність реєстрації платником акцизного податку позивача у періоді з 01.01.2018 по 06.03.2018. Пояснює, що в ході аналізу документів, наданих позивачем для проведення перевірки, встановлено, що ТОВ «ТК ТД Трейд енерджі» у період з 01.01.2018 по 06.03.2018 на адресу покупців підакцизного пального складено видаткові накладні на загальну суму 701 059,20 грн. Вимоги щодо обігу, використання (видач водіями тощо) та зберігання талонів на пальне повинні встановлюватись договором про відпуск палива і паливо-мастильних матеріалів за талонами між покупцем і продавцем, талони передаються на підприємство за актом приймання-передачі після оплати вартості згідно з умовами договору. Наголошує, що після співставлення термінів, які використовуються у договорах поставки та визначень, які застосовуються у вищенаведених нормативних документах виходить, що талони на пальне, отримані від постачальників, є спеціальними талонами, придбаними за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджують право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості пального певного найменування і марки, які позначені на ньому. Звертає увагу суду, що предметом договорів, укладених позивачем з постачальниками та покупцями була поставка пального, а не талонів на пальне, у всіх видаткових накладних, виписаних позивачем на адресу покупців пального у графі «Товар» зазначені різні види пального із зазначенням одиниць виміру літри, що відповідає одиницям виміру пального, зазначені різні види пального із зазначенням коду УКТЗЕД, що відповідає підакцизній групі пального; пальне оприбутковувалось на рахунок 281 «Товари на складі», що підтверджується картками по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та в подальшому обліковувалось по кількості на рахунку 281 «Товари на складі», що підтверджується наданими на перевірку оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 281 за період з 01.01.2018 по 06.03.2018. Таким чином, вказує, що перевіркою встановлено, що ТОВ «ТК ТД Трейд енерджі» на порушення вимог пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України операції з реалізації пального за допомогою талонів на пальне без відповідної реєстрації платником акцизного податку. Отже, виходячи з вищенаведеного, вважає, що податкове повідомлення-рішення від 18.06.2018 № прийняте на підставі акту перевірки №303/08-01-40-04-41670625 від 29.05.2018 є правомірним, у звязку із чим просить у задоволення позову відмовити.

30 жовтня 2018 року розгляд справи не відбувся в звязку з находженням судді Батрак І.В. в період з 29.10.2018 по 19.11.2018 на лікарняному. Розгляд справи призначений на 27 листопада 2018 року.

Відповідно до ухвали від 27.11.2018 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 26 грудня 2018 року.

26 грудня 2018 року підготовче засідання відкладене на 21 січня 2019 року.

21 січня 2019 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу для розгляду по суті на 11 лютого 2019 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «ТК ТД Трейд енерджі» () є юридичною особою, яка зареєстрована 18.10.2017 Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, види діяльності за КВЕД-2010: 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду), про що свідчить дані витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Відомості з ЄДРПОУ №2049/2017 від 15.12.2017.

У період з 15.05.2018 по 21.05.2018 на підставі п.п.20.1.4, 20.1.6 п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питання дотримання вимог податкового законодавства щодо реалізації па: без відповідної реєстрації платником акцизного податку за період з 01.01.2018 по 06.03.2018, за результатами якої складено відповідний акт перевірки №303/08-01-40-04-41670625 від 29.05.2018.

Дані документальної позапланової виїзної перевірки свідчать про порушення позивачем пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового Кодексу України.

Вказані висновки відповідача базуються на тому, що ТОВ «ТК ТД Трейд енерджі» у період з 01.01.2018 по 06.03.2018 укладало з постачальниками та покупцями договори поставки, які передбачають перехід права власності на пальне; зокрема, підприємство здійснювало придбання підакцизного пального (з використанням талонів на пальне) у наступних контрагентів-постачальників, а саме: ТОВ «ТД «Запорізька трейдингова компанія» (), ТОВ «Нафтотрейд Ресурс» (), ТОВ «Бейсік Енерджі Трейдінг»( ), ТОВ «Параллель-М ЛТД» (); а також уклало договори поставки підакцизного пального (з використанням талонів на пальне) з наступними покупцями, а саме: Луганська обласна державна адміністрація (), Вугледарський центр первинної медико-санітарної допомоги (), Виконавчий комітет Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (), Комунальна установа Василівський районний центр фінансового обліку та матеріально-технічного забезпечення закладів та установ освіти» Василівської районної ради Запорізької області (), Новоайдарський Центр первинної медико-санітарної допомоги (), КП Мелітопольський центр з профілактики та боротьби зі СНІДом» Запорізької обласної ради (), Відділ освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (41605797), ТОВ «Постач сервіс 2017» (). Предметом вищевказаних договорів була поставка пального, а не талонів на пальне; у всіх видаткових накладних, виписаних позивачем на адресу покупців пального у графі «Товар» зазначені різні види пального із зазначенням одиниць виміру літри, що відповідає одиницям виміру пального, зазначені різні види пального із зазначенням коду УКТЗЕД, що відповідає підакцизній групі пального; пальне оприбутковувалось на рахунок 281 «Товари на складі», що підтверджується картками по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та в подальшому обліковувалось по кількості на рахунку 281 «Товари на складі», що підтверджується наданими на перевірку оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 281 за період з 01.01.2018 по 06.03.2018.

Акт перевірки №303/08-01-40-04-41670625 від 29.05.2018 був підписаний керівником підприємства із запереченнями, копія акту вручена останньому під розписку, про що свідчить його підпис у відповідній графі Акта.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки, позивачем до відповідача подано письмові заперечення вих 013/06/18 від 05.06.2018 на акт перевірки, проте листом-відповіддю № 17250/10/08-01-40-04-15 від 13.06.2018 висновки акту перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області залишені без змін.

18 червня 2018 року ГУ ДФС у Запорізькій області прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем пальне у сумі 701 059,20 грн. Вказане рішення разом із розрахунком штрафних санкцій направлене на адресу позивача та вручене поштою його уповноваженому представнику 19.06.2018, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач оскаржив його у адміністративному порядку. Проте, відповідно до рішення ДФС України від 23.08.2018 №27357/6/99-99-11-03-01-25 оскаржуване рішення залишено без змін, а скарга без задоволення.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування. При цьому, суд зауважує, що спір щодо правомірності дій під час призначення та проведення перевірки, яка стала підставою для винесення оскаржуваних рішень, між сторонами відсутній.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України), який набрав законної сили 01.01.2011.

Відповідно до пп. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 Податкового кодексу України платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

Реалізація пального для цілей розділу VI Кодексу - це будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання (абз.2 пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Тому, суб'єкт господарської діяльності, який здійснюватиме будь-які операції, визначені пп. 14.1.212 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, є особою, яка реалізує пальне, і відповідно до пп. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 Кодексу є платником акцизного податку.

Згідно з пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців, до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Отже, особа (платник податку), яка планує здійснювати будь-які операції з пальним на митній території України, які визначені в абз. 2 пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, має до початку здійснення таких операцій зареєструватися платником акцизного податку з реалізації пального та в подальшому складати акцизні накладні на обсяги реалізації.

Позивачем вказаних дій проведено не було.

Пунктом 117.3 ст. 117 Податкового кодексу України встановлено, що здійснення суб'єктами господарювання операцій з реалізації пального без реєстрації таких суб'єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального.

Таким чином, враховуючи, що позивач фактично здійснив операції з реалізації пального (договір купівлі - продажу, що передбачає перехід права власності) без реєстрації платником акцизного податку, суд приходить до висновку про правомірність застосування до позивача штрафу передбаченого п. 117.3 ст. 117 Податкового кодексу України. При цьому, суд зауважує, що стосовно розміру нарахованих штрафних санкцій спір між сторонами відсутній.

Доводи позивача з приводу того, що у нього не виникло обов'язку реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального та складання акцизних накладних, з підстав відсутності власних (орендованих) АЗС, нездійснення фактичного отримання пального і фізичного відпуску пального кінцевим споживачам, - є помилковим, з огляду на те, що реєстрація платником акцизного податку та проведення операцій з реалізації пального, які мають оподатковуватись акцизним податком, є не тотожними в розумінні Податкового кодексу України.

Метою здійснення реєстрації платником акцизного податку є контроль за обігом підакцизного товару - пального, та виявлення об'єкта оподаткування акцизним податком, а тому законодавець визначив, що обов'язковій реєстрації підлягають особи (платники податку) лише за однієї умови - такі особи планують здійснювати операції з реалізації пального, інші ж умови (обставини), зокрема такі як фактичне отримання пального і його фізичний відпуск кінцевим споживачам, тобто рух пального через суб'єкта господарювання, наявність АЗС тощо, не є умовами такої реєстрації, такі обставини мають значення для оподаткування акцизним податком.

Крім того, необхідно зазначити, що з метою посилення контролю за обігом підакцизного товару з 01 березня 2016 року набрали чинності і зміни до Податкового кодексу України внесені Законом України від 24.12.2015 №909-VII у частині запровадження акцизних накладних при реалізації пального, єдиного реєстру акцизних накладних та системи електронного адміністрування реалізації пального (ст.ст. 231, 232 Податкового кодексу України).

Так, зокрема п. 213.1 доповнено пп. 213.1.12, яким визначено, що об'єктом оподаткування акцизним податком є операції з реалізації будь-яких обсягів пального понад обсяги, що: отримані від інших платників акцизного податку, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних; ввезені (імпортовані) на митну територію України, що засвідчені належно оформленою митною декларацією; вироблені в Україні, реалізація яких є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 213.1.1 цього пункту, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Таким чином, облік отриманого та витраченого (реалізованого) пального має вестись з метою виявлення об'єкта оподаткування акцизним податком, а саме: обсягів перевищення витраченого (реалізованого) пального над отриманим.

При цьому якщо обсяги реалізованого (витраченого) пального не перевищують обсяги отриманого пального від інших платників акцизного податку, за які сплачено акцизний податок, то у платника податків не виникатиме і об'єкта оподаткування відповідно до пп. 213.1.12 п. 213.1 ст. 213 Податкового кодексу України.

Проте такий облік можливий лише за умови реєстрації суб'єкта господарювання платником акцизного податку.

Отже враховуючи вищезазначене, оскільки позивач здійснив операції з купівлі - продажу пального, тому у відповідності до вимог пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України він повинен був зареєструватись платником акцизного податку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.03.2018р. від 13.03.2018 (справа №815/2461/17).

Аналізуючи вище викладені норми та матеріали справи, суд вважає, що відповідачем правомірно та у відповідності до приписів чинного законодавства позивачу нараховані штрафні санкції за платежем: «Пальне», в зв'язку із чим, суд дійшов висновку про правомірність прийнятого відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, що доводами позовної заяви та матеріалами справи не спростовується.

Відповідно до частини другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню, оскільки в задоволенні позову було відмовлено.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 77, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «ТК ТД Трейд енерджі» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39А, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 21.02.2019.

Суддя І.В. Батрак