Справа № 200/13938/18-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 р. Справа№200/13938/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.08.2018 року він звернувся до відповідача, із заявою № 2673 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Разом із заявою ним було надано усі документи необхідні для призначення пенсії. Рішенням управління № 2673 від 24.09.2018 року йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, через відсутність необхідного пільгового стажу роботи, у зв'язку з не наданням довідок уточнюючих пільговий характер роботи. Рішення Добропільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області №2673 від 24.09.2018 року позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач заперечував проти позовних вимог, надав до суду письмовий відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що трудова книжка підтверджує загальний стаж роботи працівника, але підтвердити пільговий характер роботи може лише уточнююча довідка підприємства, на якому особа працювала і яка видана на підставі первинних документів за час виконання відповідної роботи, а в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника - документи, видані архівними установами. Так, зокрема з наданих позивачем уточнюючих довідок не вбачається відомостей про проведенням адміністрацією підприємства атестації робочих місць. Отже, виходячи з обставин справи та вимог законодавства відповідач вважає прийняте рішення № 2673 від 24.09.2018 року про відмову в призначенні пенсії правильним, обґрунтованим та прийнятим в межах чинного законодавства.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.12.2018 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено засідання по справі на 18.01.2019 року.

18.01.2019 року розгляд справи відкладено до 15.02.2019 року.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить копія паспорту НОМЕР_2.

13.08.2018 року ОСОБА_1, звернувся до відповідача, із заявою про призначення йому пенсії, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Разом із заявою ним було надано документи необхідні для призначення пенсії.

Рішенням управління № 2673 від 24.09.2018 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи.

Рішення про відмову у призначенні пенсії № 2673 від 24.09.2018 року вмотивовано тим, що позивач не надав до управління довідок уточнюючих пільговий характер роботи за наступні періоди роботи: з 17.12.2007 року по 26.08.2008 року на орендованому підприємстві «Шахта «ім. А.Ф. Засядька» в якості прохідника підземного; з 23.09.2010 року по 01.11.2010 року в ТОВ «Донбасвуглерозробка» в якості прохідника підземного; з 16.11.2012 року по 26.02.2013 року в ТОВ «Терса Плюс» в якості прохідника підземного; з 01.04.2013 року по 31.05.2013 року в ТОВ «Укрдонвуглепром» в якості прохідника підземного; з 21.09.2017 року по 29.12.2017 року в ТОВ «Управління Донбасспецстрой» в якості прохідника підземного.

Позивач оскаржує вищевказане рішення відповідача як таке, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства та його конституційних прав.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" "в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України)".

Зазначені конституційні положення розвинуті в розділі II Конституції України "Права, свободи та обов'язки людини і громадянина". Тим самим право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058- ІV).

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закон № 1058- ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п. 2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" (Законом № 1788-XII).

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. ст. 13 Закону № 1788-XII, На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За змістом цих норм вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Отже, необхідними умовами для виникнення у позивача права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, є встановлення факту перебування особи в якості прохідника підземного та виконання нею визначених робіт.

Щодо періоду роботи Позивача з 17.12.2007 року по 26.08.2008 року на орендованому підприємстві «Шахта «ім. А.Ф, Засядька» в якості прохідника підземного, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії надав Добропільському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Донецької області трудову книжку НОМЕР_3, в якій наявні записи номер «22» та «23» в яких зазначено, що 17.12.2007 року позивач був прийнятий на роботу за переведенням прохідником 5-го розряду з повним робочим днем в шахті, а 26.08.2008 року звільнений за власним бажанням.

Щодо періоду роботи Позивача з 23.09.2010 року по 01.11.2010 року в TОB «Донбасвуглерозробка» в якості прохідника підземного, суд зазначає наступне.

В трудовій книжці НОМЕР_3, наявні записи номер «32» та «33» в яких зазначено, що 23.09.2010 року позивач був прийнятий на роботу прохідником 5-го розряду з повним робочим днем в шахті, а 01.11.2010 року звільнений за власним бажанням.

Щодо періоду роботи Позивача з 16.11.2012 року по 26.02,2013 року в ТОВ «Терса Плюс» в якості прохідника підземного, суд зазначає наступне.

В трудовій книжці НОМЕР_3, наявні записи номер «38» та «39» в яких зазначено, що 16.11.2012 року позивач був прийнятий на роботу прохідником 5-го розряду з повним робочим днем в шахті на період виконання робіт, а 26.02.2013 року звільнений у зв'язку з закінченням робіт.

Щодо періоду роботи Позивача з 01.04.2013 року по 31.05.2013 року в ТОВ «Укрдонвуглепром» в якості прохідника підземного, суд зазначає наступне.

В трудовій книжці НОМЕР_3, наявні записи номер «40» та «41» в яких зазначено, що 01.04.2013 року позивач був прийнятий на роботу прохідником 5-го розряду з повним робочим днем в шахті, а 31.05.2013 року звільнений за власним бажанням.

Щодо періоду роботи Позивача з 21.09.2017 року по 29.12.2017 року в ТОВ «Управління Донбасспецстрой» в якості прохідника підземного, суд зазначає наступне.

В трудовій книжці НОМЕР_3, наявні записи номер «49» та «50» в яких зазначено, що 21.09.2017 року позивач був прийнятий на роботу прохідником 5-го розряду з повним робочим днем в шахті, а 29.12.2017 року звільнений за угодою сторін.

Також, в матеріалах справи, на підтвердження зазначених обставин, міститься довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою ТОВ «Управління Донбасспецстрой» №2-1 від 12.01.2018 року та довідка №117 від 07.09.2017 року щодо атестації робочих місць за умовами праці ТОВ «Управління Донбасспецстрой».

Суд зазначає, що наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди та інші надані до суду докази у їх сукупності свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день в шахті під землею. Записи про спірні періоди роботи, засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відповідними записами трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Враховуючи положення абзацу другого частини 16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", при визначенні права на пенсію за вислугу років стаж як до, так і після 1 січня 2004 року обчислюється за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" та постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 - за даними трудової книжки, а у разі необхідності - уточнюючих довідок.

Тобто, умовою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію, є наявність факту роботи у ці періоди на відповідній посаді, віднесеній до Переліку.

При цьому, суд зауважує, що приписи Порядку № 637 від 12.08.1993 щодо необхідності надання додаткових підтверджуючих документів, застосовуються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, тоді як в ході розгляду справи встановлено та підтверджено наявність необхідного трудового стажу саме зі змісту трудової книжки.

Отже, позивачем надано усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження свого пільгового стажу.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що рішення відповідача № 2673 від 24.09.2018 року про відмову в призначенні пільгової пенсії згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», прийнято не на підставі Конституції та законодавства України, а отже є протиправним і підлягає скасуванню.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії підлягає задоволенню у повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією № П1376 від 03.12.2018 року, позивач за подання адміністративного позову сплатив 704,80 грн. судового збору.

Отже, суд повертає позивачеві здійснені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у відповідності до розміру задоволених вимог у сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПННОМЕР_1) до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, м. Добропілля, вул. Незалежності, 28А) про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2673 від 24.09.2018 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов'язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) періоди роботи з 17.12.2007 року по 26.08.2008 року на орендованому підприємстві «Шахта «ім. А.Ф. Засядька», з 23.09.2010 року по 01.11.2010 року в ТОВ «Донбасвуглерозробка», з 16.11.2012 року по 26.02.2013 року в ТОВ «Терса Плюс», з 01.04.2013 року по 31.05.2013 року в ТОВ «Укрдонвуглепром», з 21.09.2017 року по 29.12.2017 року в ТОВ «Управління Донбасспецстрой» в якості прохідника підземного до пільгового стажу роботи за Списком № 1.

Зобов'язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) № 2673 від 13.08.2018 року про призначення пенсії з урахуванням періодів роботи з 17.12.2007 року по 26.08.2008 року на орендованому підприємстві «Шахта «ім. А.Ф. Засядька», з 23.09.2010 року по 01.11.2010 року в ТОВ «Донбасвуглерозробка», з 16.11.2012 року по 26.02.2013 року в ТОВ «Терса Плюс», з 01.04.2013 року по 31.05.2013 року в ТОВ «Укрдонвуглепром», з 21.09.2017 року по 29.12.2017 року в ТОВ «Управління Донбасспецстрой» в якості прохідника підземного, як пільгового стажу роботи за Списком № 1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85000, м. Добропілля, вул. Незалежності, 28А) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПННОМЕР_1) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, коли справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Стойка В.В.