Справа № 199/10053/18
Суддя: Руденко В. В.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

18.02.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дніпра адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Іванової Софії Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАВ № 814966 про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 24 грудня 2018 року приблизно о 13;45 позивач прямував по трасі М 04 (Знам'янка - Луганськ - Ізварине), поблизу с. Новоселівка, Новомосковського району Дніпропетровської області на автомобілі ВАЗ 2107 з номерним знаком НОМЕР_1, де його зупинив автомобіль патрульної поліції, який їхав позаду. Поліцейський пояснив, що у транспортного засобу, на якому рухався позивач, відсутній поліс ОСЦВП.

Позивач вважає постанову незаконною та просив суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ № 814966 від 24.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його присутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. В наданих суду запереченнях на позов зазначив, що в діях позивача вбачаються порушення правил дорожнього руху, постанова складена відповідно до чинного законодавства. Наголошував, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються. Поліцейські виявили порушення правил дорожнього руху, на яке належним чином відреагували. Результатом чого стало винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши наявні докази по справі вважає, що позовні вимоги піддягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 24.12.2018 відповідачем щодо позивача винесена постанова серії ЕАВ № 814966 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ст .126 ч.1 КУпАП, за те, що 24 грудня 2018 року о 12:24:35 в Дніпропетровській області, Новомосковському районі, с. Новоселівка, на автодорозі М04, 236 км, водій керував ТЗ ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1, без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.1. ґ ПДР- відсутність у водія поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ. За вказане правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425,00 грн.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Правил дорожнього руху, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.1. ґ ПДР водій механічного транспортного засобу мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме ст. 21 п. 21.2 контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюються: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Проте, відповідачем не надано будь-яких доказів порушення позивачем ПДР України, які б стали підставою для винесення постанови та не надано доказів щодо вчинення позивачем дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином у відповідача були відсутні підстави для здійснення контролю за наявністю договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у позивача. Оскільки відповідачем, не надано доказів правомірності свого рішення, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині скасування постанови є обґрунтованими.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення тощо Визнання дій протиправними за результатами розгляду справи вказаною нормою не передбачено. Таким чином, вимоги позивача щодо визнання дій відповідача протиправними суперечать вимогам вищевказаного закону.

Судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають, оскільки сторонами не понесені.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Іванової Софії Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 24 грудня 2018 року серії ЕАВ № 814966 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Івановою Софією Володимирівною, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Суддя