Справа № 9901/806/18
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

14 лютого 2019 року

м. Київ

справа №9901/806/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючий: Стародуб О.П.,

судді: Анцупова Т.О., Гімон М.М., Коваленко Н.В., Кравчук В.М.,

секретар судового засідання - Іванова Н.І.

за участю позивача, представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2018р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №287дп-17 від 22.11.2017р.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що рішенням відповідача №287дп-17 від 22.11.2017р. її притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на неї стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивностві, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, а також за одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Позивач вважає таке рішення незаконним, необґрунтованим, необ'єктивним та таким, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства.

Посилалась на те, що дійсно, 13.07.2016р. керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Кременчуг Полтавської області була зупинена працівниками патрульної поліції на вимогу яких надала необхідні документи на автомобіль та погодилась пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Разом з тим, у зв'язку з несправністю приладу такий огляд проведено не було, після чого з дозволу працівників поліції вона поїхала. Протокол про адміністративне правопорушення за її присутності не складався, а свідкі, зазначені у протоколі, під час вказаної події присутні не були.

Тієї ж ночі, рухаючись містом вона повторно була зупинена працівниками патрульної поліції, які після перевірки документів запропонували пройти перевірку на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. У зв'язку з ненаданням працівниками поліції на її запит сертифікату відповідності на спеціальний технічний засіб, огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу не проводився, проведення огляду у медичному закладі їй не пропонувалось, протокол за її присутності не складався, і з дозволу працівників поліції вона поїхала.

Зазначала, що оскаржуване рішення прийняте на підставі протоколів про адміністративні правопорушення за статтями 122, 130 КУпАП складені відносно неї працівниками поліції. Водночас, вказані протоколи про адміністративні правопорушення, складені з численними порушеннями чинного законодавства, на підставі неіснуючих фактів, а тому не можуть слугувати належним доказом притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Також посилається на те, що постанови, прийняті Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області у справах про адміністративні правопрушення, на які в своєму рішенні посилається відповідач, є безпідставними та необгрунтованими, а тому посилання на вказані рішення є незаконним.

Зокрема, посилається на те, що приймаючи вказані постанови, судом протиправно вирішувалось питання встановлення її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до узагальненого науково-консультативного висновку НКР при ВАСУ під час закриття проваження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється. Крім того її не було належним чином повідомлено про розгляд справ щодо подій 13.07.2016р., про що вказано у самих постановах суду, які в свою чергу, будуть оскаржені нею в апеляційному порядку.

Також посилається на те, що її не було належним чином повідомлено про розгляд справи щодо дисциплінарного проступку, чим порушено її права.

З огляду на зазначене, просила визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що при прийнятті рішення про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора прокуратури Балаклійського району Харківської області ОСОБА_1 Комісія діяла на підставі, в межах та у спосіб, передбачений Законом України «Про прокуратуру».

Посилався на те, що за результатами проведеної перевірки у діях ОСОБА_1 встановлено наявність дисциплінарного проступку та доведено факт грубого порушення вимог ст. 19 Закону України «Про прокуратуру», ст. 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 28.11.2012р. №213, а також Присяги працівника прокуратури.

Посилається на те, що в ході перевірки Комісією встановлено, що відносно прокурора ОСОБА_1 працівниками поліції складено ряд протоколів про адміністративні правопорушення, які знайшли своє підтвердження в суді, який ухваленими рішеннями встановив наявність вини в діях ОСОБА_1, однак у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справах закрив.

Також, посилається на те, що Комісією не порушено принципу змагальності під час розгляду висновку та право ОСОБА_1 на захист, оскільки вона своєчасно була повідомлена про час та місце проведення засідання Комісії. Зокрема, ОСОБА_1 повідомлялась про відкриття провадження стосовно неї та про можливість надання пояснень за місцем її роботи та за адресою, зазначеною нею як місце проживання у відділі кадрів прокуратури Харківської області. Крім того, за вказаними адресами направлялись повідомлення про дату розгляду висновку, до якого було долучено копію дисциплінаної скарги та висновок про наявність дисциплінарного проступку прокурора. У зв'язку з її неявкою на засідання Комісії, розгляд висновку було перенесено на іншу дату та за місцем проживання ОСОБА_1 направлено повідомлення про наступну дату розгляду висновку. У зв'язку з повторною неявкою прокурора на засідання Комісії та не повідомлення про причини такої неявки, Комісія дійшла висновку про можливість розгляду висновку за відсутності прокурора ОСОБА_1

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що при прийнятті рішення про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора прокуратури Балаклійського району Харківської області ОСОБА_1 Комісія діяла на підставі, в межах та у спосіб, передбачений Законом України «Про прокуратуру».

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, колегія суддів приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пунктів 5, 6 частини 1 статті 43 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, а також за систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 в органах прокуратури Харківської області працює з 22.02.2012р. Наказом прокурора Харківської області від 08.02.2012р. №164к ОСОБА_1 призначено на посаду прокурора прокуратури Балаклійського району Харківської області. 09.01.2013р. позивач ознайомлена з положеннями Кодексу професійної етики та поведінки, а 13.02.2013р. прийняла Присягу працівника прокуратури. У зв'язку з реєстрацією шлюбу у квітні 2015р. прізвище «ОСОБА_1» змінено на «ОСОБА_1». Наказом прокурора Харківської області від 10.12.2015р. №3319к ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною до 30.10.2018р.

03.10.2017р. до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - Комісія) надійшла скарга прокурора Харківської області Данильченка Ю.Б. про вчинення дисциплінарного проступку прокурором прокуратури Балаклійського району Харківської області ОСОБА_1

Автоматизованою системою розподілу дисциплінарних скарг для вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження скаргу розподілено члену Комісії Погребняку С.П., який рішенням від 10.10.2017р. відкрив щодо ОСОБА_1 дисциплінарне провадження №11/2/4-59дс-200дп-17.

20.10.2017р. членом Комісії складено висновок про наявність дисциплінарного проступку в діях прокурора прокуратури Балаклійського району Харківської області ОСОБА_1

В ході дисциплінарного провадження Комісією встановлено, що прокуратурою Харківської області проведено службову перевірку за фактом грубого порушення прокурором прокуратури Балаклійського району Харківської області ОСОБА_1 13.07.2016р. вимог Закону України «Про прокуратуру» та правил прокурорської етики.

Під час службової перевірки була встановлена некоректна та непристойна поведінка ОСОБА_1 поза службою. Так, 13.07.2016р. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer», була зупинена працівниками поліції та відповідно до ст. 266 КУпАП її було відсторонено від керування транспортним засобом та зобов'язано залишатись на місці скоєння адміністративного правопорушення. Незважючи на це, ОСОБА_1 проігнорувала цю вимогу поліцейських і продовжила рух на автомобілі. Під час переслідування вона не виконувала вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст.18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури (який діяв на час скоєння правопорушення) і ст. 19 Закону України «Про прокуратуру».

Такі обставини знайшли своє підтвердження у інформації наданій управлінням поліції у місті Кременчуці.

Загалом, під час службового розслідування встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено 4 протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 257 КУпАП протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП 15.07.2016р. надіслані до Автозаводського районного суду м. Кременчука для розгляду по суті. 03.08.2016р. постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП направлена до Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області у зв'язку несплатою правопорушником штрафу.

Відповідно до постанов Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.11.2016р. у справах №524/5413/16-п, №524/5414/16-п та №524/5415/16-п ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, водночас провадження закриті у зв'язку з закінченням на момент розгляду справ про адміністративні правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, Комісія виходила з того, що в ході дисциплінарного провадження доведено факт грубого порушення прокурором ОСОБА_1 вимог ст. 19 Закону України «Про прокуратуру», ст. 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 28.11.2012р. №123 (чинного на час вчинення дисциплінарного проступку), а також Присяги працівника прокуратури, а причиною вчинення дисциплінарних проступків є безвідповідальне і навмисне ставлення ОСОБА_1 до вимог Закону України «Про прокуратуру» та нехтування Кодексом професійної етики та поведінки працівників прокуратури.

Крім того, Комісія виходила з того, що незважаючи на широкий суспільний резонанс, водії, які керували в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, нерідко прагнуть уникнути належного адміністративного покарання. Такий факт був установлений в ході дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1

За результатами розгляду дисциплінарних скарг Комісія ухвалила рішення від №287дп-17 від 22.11.2017р., яким притягнуто прокурора прокуратури Балаклійського району Харківської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладено на неї стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

При прийнятті вказаного рішення Комісією враховано характер порушень, допущених прокурором ОСОБА_1., їхні наслідки, особа прокурора та умисний ступінь його вини. Комісія дійшла висновку, що дисциплінарний проступок, вчинений ОСОБА_1 має характер грубого порушення, у зв'язку з чим дійшла висновку про притягнення прокурора прокуратури Балаклійського району Харківської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на неї дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів прокуратури.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов'язаний додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Статтею 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури (в редакції, чинній на час вчинення дисциплінарного проступку) працівнику прокуратури слід не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний громадський резонанс. Поза службою поводити себе коректно і пристойно. При з'ясуванні будь-яких обставин з представниками правоохоронних і контролюючих органів не використовувати свій службовий статус, у тому числі посвідчення працівника прокуратури, з метою ухилення від відповідальності.

Аналогічні приписи містяться й у Кодексі професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженому Всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017р.

Згідно зі Стандартами професійної відповідальності та основними правами і обов'язками прокурорів, прийнятими Міжнародною асоціацією прокурорів 23.04.1999р., прокурори повинні: завжди підтримувати честь та гідність професії; поводитись професійно, відповідно до закону, правил та етики їхньої професії; у будь-який час дотримуватись найвищих норм чесності.

Відповідно до пункту 2.1 наказу Генерального прокурора України від 22.09.2014р. №17гн «Про організацію роботи з питань внутрішньої безпеки в органах прокуратури України» (чинного на час вчинення позивачем дисциплінарного проступку), до ганебних вчинків, скоєних прокурорами чи слідчими, слід відносити кримінальні, корупційні правопорушення, керування транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або відмову від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння, порушення Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури.

Станом на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення справи про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 1222 КУпАП, розглянуті в судовому порядку, зібраним в ході цих проваджень доказам надано належну оцінку і прийнято відповідні рішення.

Так, відповідно до постанов Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.11.2016р. у справах №524/5413/16-п, №524/5414/16-п та №524/5415/16-п ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 1222 КупАП. Водночас провадження закриті у зв'язку з закінченням на момент розгляду справ про адміністративні правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Посилання позивача в обгрунтування своїх доводів на рішення Полтавського апеляційного суду від 11.01.2019р., яким скасовано постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.11.2016р. у справі №524/5414/16-п є безпідставним, оскільки цим рішенням закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, однак не спростовано обставини, за яких відбувались події 13.07.2016р., які стали підставою для висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку. До того ж таке рішення прийняте уже після прийняття відповідачем оскаржуваного у даній справі рішення.

До того ж решта постанов Автозаводського районного суду м.Кременчука за наслідками апеляційного перегляду залишені без змін, а події, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності знайшли своє підтвердження також під час дисциплінарного провадження на підставі зібраної в ході службової перевірки інформації.

Крім того, в межах розгляду цієї справи суд не досліджує питання наявності або відсутності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а надає правову оцінку обставинам наявності або відсутності вчинення нею дисциплінарного проступку в частині порушення норм професійної етики.

Щодо посилань позивача на те, що спірне рішення прийнято без її участі, що позбавило її права на захист, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 47 Закону України «Про прокуратуру» висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор: 1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності; 2) не з'явився на засідання, не повідомивши про причини неявки; 3) не з'явився на засідання повторно.

Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів.

В процесі службового розслідування працівниками відділу роботи з кадрами ОСОБА_1 у телефонному режимі викликалась для надання пояснень та ознайомлення з правами, передбаченими Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) за номером її телефону (НОМЕР_2), що зазначений в особистому листку по обліку кадрів особової справи. Встановити зв'язок з нею не виявилось за можливе, оскільки вказаний номер телефону перебував поза межами зв'язку. На її адресу мешкання (АДРЕСА_1) направлений лист щодо інформування про початок службового розслідування та запрошення до відділу роботи з кадрами для надання пояснень. Під час службового розслідування ОСОБА_1 до прокуратури Харківської області не прибула.

З матеріалів дисциплінарного провадження №11/2/4-595дс-200дп-17 вбачається, що під час перевірки за дисциплінарною скаргою членом Комісії запропоновано ОСОБА_1 скористатись своїми правами, визначеними ст.ст. 46, 47 Закону України «Про прокуратуру» та надати пояснення, водночас такі пояснення позивачем надані не були.

Зокрема, позивач за місцем роботи та за адресою, яка зазначена нею, як місце проживання у відділі кадрів прокуратури Харківської області, повідомлялась про відкриття провадження стосовно неї та про можливість надання пояснень. Крім того, 30.10.2017р. за №11/2/4-595дс-2300дп-17-2695вих-17 на адресу прокуратури Харківської області направлялось повідомлення для ОСОБА_1 про дату та час розгляду висновку (08.11.2017р. 0 10-00 год), в додаток до якого долучено копію дисциплінарної скарги відносно ОСОБА_1 та висновок про наявність дисциплінарного проступку прокурора. Аналогічне повідомлення в цей же день (30.10.2017р.) було направлене за відомим відповідачу місцем проживання ОСОБА_1

У зв'язку з неявкою ОСОБА_1 на засідання Комісії та не повідомлення про причини неявки, розгляд висновку було відкладено на 22.11.2017р., про що 09.11.2017р. на адресу прокуратури Харківської області для ОСОБА_1 та за місцем проживання останньої направлено повідомлення про дату та час розгляду висновку.

Враховуючи повторну неявку прокурора на засідання Комісії та не повідомлення про причини неявки, Комісія дійшла висновку про можливість розгляду висновку за відсутності прокурора ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач пояснила, що під час проходження служби в органах прокуратури Харківської області нею було змінено місце проживання, однак в порушення вимог Інструкції з обліку кадрів в органах прокуратури України вона не повідомила кадрову службу прокуратури про зміну місця проживання.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що повідомлення позивачу надсилались на адресу: АДРЕСА_1, єдину, про яку було відомо відповідачу, що свідчить про вжиття відповідачем залежних від нього заходів для належного повідомлення позивача. При цьому, за вказаною адресою позивач хоч і не проживала на час виникнення спірних правововідносин, однак на той час там проживали її близькі родичі.

Таким чином, судом встановлено, що як в ході проведення службової перевірки так і в ході розгляду дисциплінарної справи відповідачем вживались належні заходи щодо повідомлення позивача, не отримання останньою такого повідомлення відбулось не з вини відповідача, а стало можливим у зв'язку з неповідомленням позивачем про зміну місця проживання.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що рішення відповідача прийнято у спосіб, на підставі та в межах повноважень, що визначені Конституцією та Законами України, обгрунтовано, пропорційно та з врахуванням усіх обставин, які мають значення, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 241-246, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №287дп-17 від 22.11.2017р. - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

О.П.Стародуб

Т.О. Анцупова

М.М. Гімон

Н.В. Коваленко

В.М. Кравчук