Справа № 240/160/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м.Житомир справа № 240/160/19

категорія 111060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В. ,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов"язання внести зміни до інтегрованої картки платника податку,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Житомирській області щодо нарахування заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування та зобов"язати внести зміни до інтегрованої картки платника податку, шляхом виключення з неї інформації про наявність заборгованості з єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування у розмірі 5071,79 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що з 2005 року взята на облік як платник податку та є платником єдиного податку 2 групи. В період з 2014 по 2015 та з серпня 2018 використовувала працю найманих працівників і відповідно сплачувала єдиний соціальний внесок, ПДФО та військовий збір та подавала звітність. У вересні 2018 її було повідомлено про наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування у розмірі 5071,79 грн., яка сформувалась внаслідок подачі звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми єдиного внеску за 2014 рік. Вказуючи, що такий звіт був поданий помилково, оскільки вона пенсіонер по інвалідності, звернулася до відповідача із заявою про визнання нечинним звіту, на що отримала відмову та повідомлення про наявність заборгованості. Вважає, що відповідачем протиправно нарахована заборгованість зі сплати єдиного внеску, оскільки звіт за 2014 рік по ЄСВ за себе був поданий нею помилково з причини необізнаності та того, що в цей період також подавався звіт по ЄСВ по найманому працівнику.

Ухвалою від 15.01.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 18.02.2019.

01.02.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідно до даних, відображених в ITC „Податковий блок", позивачем подано Звіт за 2014 рік (від 12.02.2015 № НОМЕР_1), в якому самостійно визначено базу нарахування єдиного внеску та суму до сплати. Враховуючи зазначене, у разі самостійного визначення платником бази нарахування єдиного внеску, сплата єдиного внеску здійснюється на загальних підставах, а отже, для скасування звіту за 2014 рік підстав немає. Тому, просить у позові відмовити.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідачу подано звіт від 12.02.2015 № НОМЕР_1 про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, в якому самостійно визначено базу нарахування єдиного внеску та суму до сплати за 2014 рік у розмірі 5071,80 грн. (а.с.29-30)

На звернення позивача від 16.10.2018 щодо визнання нечинним звіту, від ДФС надійшов лист від 08.11.2018 №17461/Б/99-99-13-02-01-14 в якому повідомлено, що відповідно до даних, відображених в ITC „Податковий блок", позивачем подано Звіт за 2014 рік (від 12.02.2015 № НОМЕР_1), в якому самостійно визначено базу нарахування єдиного внеску та суму до сплати. Враховуючи зазначене, у разі самостійного визначення платником бази нарахування єдиного внеску, сплата єдиного внеску здійснюється на загальних підставах, а отже, для скасування звіту за 2014 рік підстав немає.(а.с.14-15)

Листом ГУ ДФС у Житомирській області від 18.12.2018 №6347/14/06-30 повідомило позивача, що станом на 17.12.2018 за нею рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування у розмірі 5071,79 грн. (а.с.16)

Вважаючи дії відповідача щодо нарахування заборгованості протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку діям відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 1.1.2 п. 1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи виконують такі функції: контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08.07.2010 р. №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (із змінами та доповненнями) (далі - Закон № 2464).

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування(п.2 ч.1 ст.1 Закону № 2464).

Відповідно до п.4 ст.4 Закону платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У ч.3 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" встановлено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. (п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI).

Позивач вважає, що відповідачем неправомірно нарахована заборгованість зі сплати єдиного внеску, згідно поданого звіту, оскільки вона звільнена від його сплати.

Суд не погоджується з такими доводами з наступних підстав.

На час подання позивачем звіту у 2014 році був чинний наказ Міністерства доходів і зборів № 454 від 09.09.2013 "Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" (далі - Порядок № 454 )

Цей Порядок встановлює порядок, строки подання звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено суми єдиного внеску до органів доходів і зборів, та його форму

Згідно п.п. 4.11 п.4 Порядку№454 ФО - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт згідно з таблицею 2 додатка 5 до цього Порядку.

Відповідно до пп.2.17 п.2 Порядку№454 відповідальним за правильність заповнення звіту є страхувальник.

У п.п.3.3 Порядку №454 зазначено, що ФО - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Звіт зазначеними особами не подається.

Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їхньої добровільної участі в системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

Отже, не подається звіт особами, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Вони можуть бути платниками лише за умови їхньої добровільної участі в системі загальнообовязкового державного соціального страхування. При цьому, у разі подання звіту, така особа є відповідальною за правильність його заповнення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, згідно посвідчення від 11.03.2010, отримує пенсію по інвалідності 3 групи з дитинства. (а.с.10)

Разом з тим, встановлено, що позивачем до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області подано звіт від 12.02.2015 № НОМЕР_1 про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, в якому самостійно визначено базу нарахування єдиного внеску та суму до сплати за 2014 рік у розмірі 5071,80 грн.

Отже, позивачем самостійно визначено базу нарахування єдиного внеску та суму до сплати, тобто таке зобов"язання є узгодженим, тому сплата єдиного внеску здійснюється на загальних підставах, з огляду на що, для скасування звіту за 2014 рік у відповідача підстав не було, а тому заборгованість нарахована правомірно.

При цьому, щодо доводів позивача про помилковість подання звіту, суд зазначає, що відповідно до пп. 5.1 п.5 Порядку №454 у разі виявлення помилки у звіті страхувальник має право до закінчення терміну подання цього звіту повторно сформувати та подати звіт до органу доходів і зборів за місцем взяття на облік. Чинним вважається останній електронний або паперовий звіт, поданий страхувальником до закінчення термінів подання звітності, визначених цим Порядком.

Тобто, позивач, вважаючи, що ним помилково було подано звіт, на виконання пп.5.1 п.5 Порядку №454 мав право подати уточнюючий звіт, що ним зроблено не було. Вказаний факт не заперечується.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та оскільки суму єдиного внеску за 2014 рік визначено самостійно позивачем, а не відповідачем, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 9,77,90,242-246,371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (провулок Жовтневий, буд 2, с.Левків, Житомирський район, 12405, ІПН НОМЕР_2) до Головного управління ДФС у Житомирській області (вул.Юрка Тютюнника,7, м.Житомир, 10003, ) про визнання дій протиправними та зобов"язання внести зміни до інтегрованої картки платника податку, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.В. Капинос

Повне судове рішення складене 25 лютого 2019 року