Справа № 806/3086/17
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/3086/17 Головуючий у 1-й інстанції: Панкеєва В.А.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

13 лютого 2019 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника відповідача: Чернюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання дій протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 01.11.2017.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Житомирській області № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерархування) єдиного внеску від 01.11.2017 в частині нарахування пені в розмірі 697,02 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позову, посилаючи на помилковість висновку суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Позивач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши, суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_3, як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування перебуває на обліку в Бердичівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області (Ружинське відділення) та обліковується на загальній системі оподаткування.

1 листопада 2017 року заступником начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області прийнято рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до ОСОБА_3 за період з 10.02.2016 по 17.02.2017 штраф у розмірі 960,96 грн та пеню у розмірі 717,60 грн.

Позивач, вважаючи спірне рішення протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено помилкове нарахування пені у сумі 697,02 грн, а тому в цій частині рішення Головного управління ДФС у Житомирській області № НОМЕР_1 від 01.11.2017 підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Норми Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) визначають правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI встановлено, що недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Приписами ч.3 ст.9 Закону № 2464-VI передбачено, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Нормами ч.2 ст.25 Закону № 2464-VI передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Частиною 4 статті 25 Закону № 2464-VI встановлено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом № 2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449(далі - Інструкція № 449).

Згідно з п.1 розділу VII Інструкції № 449 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Нормами п.п.2 п.2 розділу VII Інструкції № 449 визначено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону України № 2464-VI до платників, визначених підпунктами 1 - 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Так, платники єдиного внеску, зазначені у п.4 ч.1 ст.4 Закону України № 2464-VI, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року.

Зі змісту інтегрованої картки платника ФОП ОСОБА_3 вбачається, що позивачем було порушено строки, встановлені абз.3 ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", щодо сплати єдиного внеску у сумі 4804,80 грн (а.с.19-29), оскільки 16.02.2017 позивач сплатив заборгованість зі сплати єдиного внеску, а було зараховано 17.02.2017.

Згідно розрахунку штрафної санкції та пені ОСОБА_3 контролюючим органом було нараховано пеню за період з 09.02.2016 по 17.02.2017 (за 374 дні) 694,01 грн та з 10.02.2017 по 17.02.2017 (8 днів) 23,59 грн (а.с.138).

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для нарахування позивачу пені за 7 днів прострочення сплати з 11.02.2017 по 17.02.2017.

Проте, колегія суддів із вказаним висновком не погоджується, оскільки, відповідно до поданого позивачем звіту з єдиного соціального внеску № від 06.02.2017, платником самостійно нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 4804,80 грн., останнім днем сплати якого є 09.02.2017.

Проте, позивач сплатив заборгованість зі сплати єдиного внеску із порушенням строків, а саме 17.02.2017, про що свідчить інформація відповідно до інтегрованої картки платника податків, тоді як суму боргу необхідно було сплатити до 09.02.2017 (включно).

Таким чином, позивачем було порушено терміни сплати єдиного внеску на 8 днів, а тому відповідачем правомірно нараховано позивачу пеню саме за 8 днів прострочення сплати у період з 10.02.2017 по 17.02.2017 в розмірі 23,59 грн.

Щодо нарахування позивачу пені у період з 09.02.2016 по 10.02.2017 в розмірі 697,02 грн., то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.6 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Згідно ч.10 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов про скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.11.2017 в частині нарахування пенсі з 09.02.2016 по 10.02.2017 в розмірі 697,02 грн. дійшов висновку, що відповідачем не надано належних та обгрунтованих доказів на підтвердження правильності нарахування пені за вказаний період.

Однак, колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки як слідує з матеріалів справи, відповідачем було надано витяг з інтегрованої картки єдиного внеску за період 2013-2017, яка відображає оперативний облік нарахованих та сплачених сум до бюджету, в тому числі суми штрафних санкцій та пені, нарахування яких здійснюється в автоматичному режимі.

Крім того, відповідачем надано розрахунок штрафної санкції та пені (а.с.138), з якого вбачається, що позивачем протягом 2015 та 2016 років не сплачувався борг по нарахуванню єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Вказане свідчить про те, що позивачем несвоєчасно сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 09.02.2016 по 10.02.2017, а тому відповідачем правомірно під час нарахування пені та суми штрафних санкцій, визначено прострочення позивачу сум погашення недоїмки у 374 дні за період з 09.02.2016 по 10.02.2017 та нараховано пеню в розмірі 697,02 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем в повній мірі доведено правомірність винесення податкового повідомлення-рішення форми від 01.11.2017 №.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, а доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки рішення суду, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 лютого 2019 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Загороднюк А.Г. Драчук Т. О.