Справа № 400/2514/18
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 р. № 400/2514/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 55000
до відповідача:Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, вул. Дружби народів, 48, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:Комунальне підприємство «Критий ринок м. Южноукраїнськ», вул. Дружби Народів, 19 Б, м. Южноукраїнськ,Миколаївська область, 55000
про:визнання протиправним та скасування рішення від 04.10.2018 № 1289; визнання дій протиправними,

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом (арк. спр. 47-49), що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області (надалі ОСОБА_2 або відповідач) від 04.10.2018 № 1289 «Про демонтаж тимчасових споруд розміщених без паспортів привязки, розташованих на проспекті Незалежності в місті Южноукраїнську Миколаївської області»;

визнати дії ОСОБА_2 протиправними та зобовязати КП «Критий ринок м. Южноукраїнська» утриматися від демонтажу двох тимчасових споруд, розміщених без паспортів привязки на проспекті Незалежності в місті Южноукраїнську Миколаївської області.

В якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 вказала Комунальне підприємство «Критий ринок м. Южноукраїнська» (надалі Підприємство або третя особа).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що оскаржуваним рішенням передбачено демонтаж належної їй тимчасової споруди, розташованої на території ринку та встановленої без паспорта привязки, згідно з укладеним договором оренди торгівельного ринку з балансоутримувачем відповідної території, Підприємством. Згідно з позицією ОСОБА_1, відповідач порушив затверджений рішенням ОСОБА_2 від 23.03.2017 № 585 «Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Южноукраїнска Миколаївської області».

У відзиві на позов (арк. спр. 82-86) ОСОБА_2 вказала, що оскаржуване рішення було прийнято відповідно до вимог законодавства, тому підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 відсутні.

Третя особа пояснень щодо адміністративного позову не подала, представника в судове засідання не направила.

Позивач подала відповідь на відзив (арк. спр. 145-146). Доказів надіслання відповіді на відзив іншим учасникам справи позивач суду не надала.

Ухвалою від 24.10.2018 (арк. спр. 65-66) суд повернув без розгляду заяву позивача про забезпечення позову.

Ухвалою від 30.10.2018 (арк. спр. 73-74) суд відмовив позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні представники позивача вимоги адміністративного позову підтримали частково, в частині визнання протиправним та скасування рішення; представник ОСОБА_2 в судове засідання не прибув.

Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представників позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

17.01.2018 ОСОБА_1 і Підприємство уклали «Договір оренди торговельного місця» (надалі Договір, арк. спр. 11-12).

Згідно з пунктом 1 Договору, його предметом є «… торговельне місце загальною площею 3 погонних метрів, що розташоване на території торговельного майданчику «Ринок «Господар» (соціальна група пристосованих торговельних місць та тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності) (далі обєкт оренди) та надається орендодавцем у тимчасове користування орендареві для провадження торговельної діяльності (згідно додатку до договору розміщення тимчасової споруди (кіоску) по пр. Незалежності в районі машинобудівного ліцею в м. Южноукраїнськ Миколаївської області)».

Обєкт оренди (торговельне місце), як вказано у пункті 2 Договору, облаштовується тимчасовою нестаціонарною спорудою, право власності на яку має орендар.

Одночасно із підписанням Договору сторони підписали акт приймання-передачі торговельного місця (арк. спр. 13).

Як вказано у листі Підприємства (арк. спр. 21), тимчасову споруду у межах земельної ділянки, що належить Підприємству, позивач встановила 25.08.2018.

ОСОБА_2 від 04.10.2018 № 1289 «Про демонтаж тимчасових споруд розміщених без паспортів привязки, розташованих на проспекті Незалежності в місті Южноукраїнську Миколаївської області» (надалі Рішення, арк. спр. 126) було, зокрема, передбачено:

1. Підприємству - добровільно у місячний строк демонтувати дві тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності без паспортів привязки на торгівельному майданчику «Ринок «Господар» (соціальна група пристосованих торговельних місць для продовольчих товарів та тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності) з наступним відновленням благоустрою території на проспекті Незалежності.

2. У разі несвоєчасного демонтажу тимчасових споруд субєктами господарювання, доручити комунальному підприємству «Служба комунального господарства» демонтувати відповідні тимчасові споруди за рахунок місцевого бюджету з подальшим відшкодуванням субєктами господарювання всіх видатків.

При прийнятті рішення ОСОБА_2 керувалася статтею 25 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (надалі Закон № 3038), наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» (надалі Порядок № 244), «Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Южноукраїнська Миколаївської області» (в редакції відповідно до рішення ОСОБА_2 від 23.03.2017 № 585 «Про внесення змін до рішення Южноукраїнської міської ради від 28.01.2016 №73 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Южноукраїнська Миколаївської області» (надалі Порядок № 585), а також «Актом обстеження розміщення тимчасових спору для здійснення підприємницької діяльності на проспекті Незалежності у м. Южноукраїнську» від 28.08.2018 (арк. спр. 127).

Як вказано в Акті «… в ході перевірки виявлено, що в районі Южноукраїнського машинобудівного ліцею по проспекту Незалежності на території Соціальної групи тимчасових споруд, пристосованих торгівельних місць для провадження підприємницької діяльності знаходяться тимчасові споруди розміщені без дозвільних документів (паспорту привязки, погодження балансоутримувачів вуличних, інженерних мереж). Згідно пунктів 3.20, 3.21 Наказу міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» такі тимчасові споруди підлягають демонтажу …».

У позові ОСОБА_1 зазначила те, що у Рішенні, в порушення пункту 3.2 Порядку № 585, не вказано саме місце розташування тимчасової споруди, вказано тільки місце розташування ринку «Господар; не вказані відомості про власника тимчасової споруди; не вказаний строк позивачу для добровільного демонтажу тимчасової споруди. Також, за твердженнями позивача, в порушення пунктів 3.3 та 3.4 Порядку № 585, вона не була повідомлена про вихід постійної міжвідомчої комісії з розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Южноукраїнськ, і вказана комісія допустила порушення в оформленні Акта.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до статті 28 Закону № 3038, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку № 244 передбачено, що підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт привязки тимчасової споруди, а відповідно до пункту 2.20 розділу ІІ Порядку № 244, встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта привязки.

Після розміщення ТС замовник подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або відповідної районної державної адміністрації письмову заяву за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку, у якій зазначає, що він виконав вимоги паспорта привязки (пункт 2.23 розділу ІІ Порядку № 244).

Відповідно до пункту 2.30 розділу ІІ Порядку, у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта привязки, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу, а пунктом 2.31 заборонено самовільне розміщення тимчасової споруди.

Відсутність паспорта привязки тимчасової споруди свідчить про те, що у ОСОБА_1 не виникло права на її розміщення.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У позовній заяві ОСОБА_1, вказавши на протиправність Рішення, обґрунтувала це тим, що воно не відповідає вимогам Порядку № 885.

Проте, обовязковою умовою задоволення відповідного адміністративного позову є встановлення судом саме протиправності рішення субєкта владних повноважень, тобто факту порушення таким рішенням прав особи, а не констатація факту невідповідності рішення вимогам законодавства.

Відповідно, якщо у особи не виникло права, то субєкт владних повноважень не міг його порушити, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того, суд визнав за необхідне зауважити, що позивач не була зареєстрована в якості фізичної особи підприємця, що взагалі виключає можливість розміщення нею тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 19, 77, 241-243, 246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 55000, РНОКПП НОМЕР_1) до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області (вул. Дружби народів, 48, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000, ідентифікаційний код 22433165) відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна