Справа № 580/61/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

22 лютого 2019 року Справа № 580/61/19
Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про стягнення судових витрат в адміністративній справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов'язання вчинити дії,
14.02.2019 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Лукяненко Галини Олександрівни про стягнення судових витрат (далі-заява) у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення і зобов'язання вчинити дії.
Заява мотивована тим, що суд за наслідками розгляду спору не вирішив питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку із захистом прав позивача у судах згідно з договором про надання правової допомоги.
Оскільки судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження(у письмовому провадженні), на підставі ч.5 ст.143, ч.3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішив розгляд заяви здійснювати у порядку письмового провадження. Згідно з ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розглянувши подану заяву та оцінивши доводи, суд дійшов висновку відмовити у її задоволенні, з огляду на таке.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Наведене свідчить, що в цій частині статті закріплене право адміністративного суду ухвалити додаткове судове рішення за наявності підстав, передбачених у законі.
Отже, питання роподілу судових витрат було вирішено на підставі наявних на час ухвалення рішення доказів.
Суд під час прийняття рішення не вирішив питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, оскільки до часу вирішення спору позивач не надав доказів понесення такого виду витрат, у тому числі не повідомляв суд щодо наявності перешкод їх надання та намірів для звернення до суду щодо їх відшкодування. Про ці обставини позовна заява інформації не містить.
Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Позивач не подавав заяви про те, що має намір додати суду докази понесення судових витрат (на правову допомогу чи інші), окрім тих доказів, які надав до часу вирішення спору (щодо сплати судового збору). Заява щодо відшкодування коштів на адвоката не містить обгрунтувань наявності поважних причин не подання доказів їх понесення протягом встановлених строків для вирішення цієї категорії справи.
Водночас згідно з ч.3 ст.143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
До матеріалів справи не надано обгрунтувань і доказів поважності причин не надання доказів сплати послуг на адвоката до часу вирішення спору.
Позивачем не надано детальний опис робіт (наданих послуг), що підтверджує обсяг наданий адвокатом послуг у розрізі вказаної у квитанції до прибутково-касового ордера суми коштів; не зазначено, чи включає вказана у квитанції вартість послуги на адвокатські послуги в судах інших інстанцій, хоча наявний в матеріалах справи договір між позивачем і адвокатом передбачає широкий спектр повноважень адвоката, а його п.3.1 - вартість однієї години в сумі 500грн.00коп.
Крім того, згідно з підп.3.1.1 п.3 договору про надання правової допомоги, що доданий до позовної заяви, сторони вказали, що клієнт в момент його підписання сплатив аванс за надані правові послуги згідно з цим договором у сумі 5000,00грн. Платіжного документу на таку суму суду не надано.
Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Суд врахував, що для вирішення цієї категорії спору наявна усталена судова практика Верховного Суду. Також врахував незначну вартість заявленого спору.
Оцінюючи роботу адвоката суд також врахував, що до вирішення спору по суті від нього, окрім підписаної на 7 аркушах позовної заяви, жодних заяв суду не надходило.
Водночас в ухвалі про відкриття провадження, отриманої позивачем, акцентовано увагу, що справа розглядається у порядку спрощеного провадження без виклику сторін (у псиьмовому провадження) на виконання імперативних приписів п.2 ч.1 ст.263 КАС України.
Згідно з ч.2 ст.263 КАС України такі справи мають бути вирішені судом протягом 30 днів.
Клопотання щодо виклику свідків, яке не відповідає вимогам ст.92 КАС України, оскільки не містить місцепроживання (перебування) таких осіб, а також відповідь на відзив за підписом адвоката та розрахунок до договору про надання правової допомоги здані на поштове відділення 07.02.2018 (після ухвалення кінцевого рішення у справі від 06.02.2018), але суду надійшли, як поштова кореспонденція, 11.02.2018.
Водночас адвокат не врахував, що письмове провадження не передбачає проведення судового засідання, у тому числі виклику та допиту свідків, про що вказує 10 ч.1 ст.4 КАС України.
Отже, дії адвоката не були направлені на ефективний юридичний супровід позивача.
Крім того, заява про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката за підписом адвоката надійшла на електронну адресу суду 14.02.2018, що не відповідає ч.7 ст.139 КАС України, та не містить конкретного розміру витрат, які позивач просить відшкодувати.
Врахувавши вищевказане, розмір вказаних у розрахунку витрат на адвоката, не є обгрунтованим і пропорційним предмету спору та явно завищений.
Оцінюючи можливість повернення позивачу витрат на професійну правничу допомогу, суд врахував ч.1 ст.139 КАС України, відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать у т.ч. витрати на професійну правничу допомогу.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.
За змістом п.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Суд врахував, що на обґрунтування понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів позовної заяви надано суду квитанцію до прибуткового касового ордеру від 17.12.2018 №3 про сплату адвокату гонорару в сумі 3000,00 грн. Розрахунку до цієї вартості до часу вирішення спору судом надано, про перешкоди для вчасного надання доказів понесення таких витрат саме у зв'язку з судовим розглядом справи до вирішення спору суду не надано.
Оцінюючи вказаний доказ суд врахував правову позицію Верхового Суду у подібних правовідносинах, викладену в постанові від 15.05.2018 у справі № 821/1594/17. Зокрема, із запровадженням положеннями КАС України відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, вбачається доцільним приведення укладених договорів у відповідність до вимог діючого Кодексу адміністративного судочинства України та доведення відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16.09.2013 №481 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення".
Про необхідність ведення Книги обліку доходів та витрат зазначено також у Методичних рекомендаціях з оподаткування адвокатської діяльності, схвалених Національною асоціацією адвокатів України.
Позивач не надав суду доказів того, що адвокат Лукяненко Г.О. належним чином веде Книгу обліку доходів та витрат, а кошти у відповідній сумі відображені в Книзі, тобто оприбутковані.
Врахувавши вищевкзаане у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідна заява адвоката позивача задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.132-142, 252, 241-246, 255, 295 КАС України, суд
1. У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про стягнення судових витрат в адміністративній справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов'язання вчинити дії - відмовити повністю.
2. Копію ухвали направити учасникам справи.
3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.
Суддя А.М. Бабич
Рішення складене у повному обсязі 22.02.2019