Справа № 480/4214/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 р.Справа № 480/4214/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, м. Суми, повний текст складено 14.11.18 року по справі № 480/4214/18

за позовом ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання"

до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про визнання дій незаконними,зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" звернулося до суду із скаргою до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, зацікавлена особа - АТ "Уралстройенергомонтаж" про визнання незаконними дій відповідача щодо направлення вимоги від 24.10.2018 № 02.1-13/53254499/1513 по виконавчому провадженню № 53254499; та зобов'язання відповідача винести постанову про закриття виконавчого провадження № 53254499.

Разом із скаргою подано заяву про забезпечення скарги, яка мотивована тим, що на даний час позивачем оскаржено вимогу державного виконавця у виконавчому провадженні № 53254499 за якою ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" зобов'язано сплатити на користь АТ "Уралстройенергомонтаж" грошові кошти. Однак позивач вважає таку вимогу незаконною та зазначає, що у разі задоволення його скарги судом, грошові кошти, які будуть сплачені на користь АТ "Уралстройенергомонтаж" буде складно повернути у зв'язку із тим, що стягувач є резидентом Російської Федерації. Вказує на те, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 20.09.2012 з АТ "Уралстройенергомонтаж" на користь позивача було заборгованість, від сплати якої останній ухилявся до кінця 2016 року. У зв'язку із цим позивач звертався до правоохоронних органів із заявою про притягнення керівників стягувача до кримінальної відповідальності.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду 14.11.2018р. у задоволенні заяви публічного акціонерного товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" про забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення за виконавчим листом від 08.08.2016 № 592/6696/15-ц до завершення розгляду скарги відмовлено.

ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" подало апеляційну скаргу , оскільки не погоджується з ухвалою суду, вважає її незаконною та необґрунтованою, вважає , що судом при її винесенні було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, та зроблено висновки, що не відповідають обставинам справи, що призвело до постановлення неправосудного рішення. Вказує , що у випадку подальшого задоволення судом скарги, повернення перерахованих ПАТ «Сумське НВО» грошових коштів на рахунки Товариства буде пов'язано зі значною кількістю адміністративних та економічних ускладнень, оскільки стягувач є резидентом іншої країни - Російської Федерації, що визнана Верховною Радою України державою-агресором у відповідності до Постанови Верховної Ради України від 27.01.2015р. у зв'язку з чим до резидентів якої застосовано ряд обмежувальних заходів. Крім того, існує попередній негативний досвід неналежного виконання стягувачем своїх зобов'язань перед українськими контрагентами, зокрема, безпосередньо перед Товариством. На думку апелянта повернення грошових коштів за Вимогою, у разі її виконання Товариством, буде потребувати значних зусиль та часу, а виконання рішення адміністративного суду по справі № 480/4214/18 буде значно ускладнено. Товариство відзначає, що у разі відмови у задоволенні скарги Товариства по справі № 480/4214/18 забезпечення скарги по даній справі не спричинить негативних наслідків для відповідача та стягувана, проте невжиття відповідних заходів може в подальшому спричинити значні ускладнення у поверненні відповідних грошових коштів Товариству. Просить суд скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.11.2018 , в повному обсязі та постановити нову ухвалу, якою задовільнити заяву про забезпечення скарги .

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви , суд першої інстанції виходив з того , що підстави для вжиття заходів забезпечення позову у даному випадку відсутні, з підстав, зазначених в заяві від 12.11.2018 №18-7/1443.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Слід зазначити, що підстави забезпечення позову, передбачені ч. 2 ст. 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Положеннями ч.1 ст.151 КАС України визначені види забезпечення позову, а саме: 1) зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) заборона відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановлення обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При розгляді заяви про забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупиненні дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов'язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Судом встановлено, що предметом позову є визнання незаконними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області щодо направлення вимоги від 24.10.2018 №02.1-13/53254499/1513 по виконавчому провадженню №53254499, про що постановити відповідну ухвалу, та зобов'язання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області винести постанову про закриття виконавчого провадження № 53254499.

Із копії вимоги державного виконавця від 25.10.2018 № 02.1-13/53254499/1513 вбачається, що постановою апеляційного суду Сумської області від 09.10.2018 по справі № 592/6283/18 державного виконавця зобов'язано вчинити дії щодо виконання виконавчого листа № 592/6696/15, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми 08.08.2016 в частині стягнення з ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" на користь АТ "Уралстройенергомонтаж" процентів за користування чужими грошовими коштами, нарахованими на суму 5899988,82 руб. РФ по ставці 8,25 % річних. Тобто в межах виконавчого провадження № 53254499 виконується рішення Ковпаківського районного суду м. Суми про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 18.12.2014.

Колегія суддів зазначає , що наведені позивачем у заяві про забезпечення скарги є його припущеннями, а надані докази, в тому числі заява про злочин, яка подавалась до правоохоронних органів РФ не підтверджують того, що права позивача будуть порушені, або не можуть бути ефективно захищені у судовому порядку, чи для їх відновлення повинно бути докладено значних зусиль. При цьому такі заяви не стосуються виконання виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.06.2016 № 592/6696/15. Посилання на те, що дії державного виконавця є необґрунтованими, а вимога незаконна, може бути встановлена судом виключно при розгляді справи по суті. Слід зазначити, що обґрунтування поданої заяви в частині відсутності у процесуальному порядку процедури повернення надмірно стягнутих коштів від резидентів інших країн, в т.і. і визнання дії ухвали Ковпаківського районного суду м.Суми від 21.06.2016 по справі №592/6696/15-ц на території Російської Федерації, не є підставою для зупинення стягнення за виконавчим листом від 08.08.2016, виданого в межах розгляду цивільної справи, є припущеннями представника ПАТ "Сумське НВО".

Також, відповідно до вимог поданої скарги на дії державного виконавця від 12.11.2018 №18-7/1442, яка на даний час залишена судом буз руху ухвалою суду від 14.11.2018 вимоги стосуються визнання незаконними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області щодо направлення вимоги від 24.10.2018 та зобов'язання закрити виконавче провадження №53254499, а заява про забезпечення позову стосується зупинення стягнення за виконавчим листом №592/6696/15-ц, яке є, як зазначає представник товариства частиною зведеного виконавчого провадження, але доказів того, що зведене виконавче провадження має номер ВП№ 53254499 не подано.

Колегія суддів зазначає , що такі вимоги не можу бути предметом забезпечення позову, який передбачений ст. 151 КАС України.

Сформовані у такий спосіб вимоги як вид забезпечення позову , по суті є фактично позовними вимогами.

Таким чином, заявлене клопотання про забезпечення позову у спосіб, зазначений позивачем по суті є позовними вимогами, задоволення якої до розгляду справи по суті є неприпустимим, оскільки, якщо судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, то це не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, зазначені позивачем обставини можуть бути встановлені виключно в ході судового розгляду по суті адміністративної справи, при перевірці правомірності оспорюваних дій (рішень) суб'єкта владних повноважень - відповідача у справі.

Також, колегія суддів звертає увагу на те , що заявником не наведено доводів про існування очевидної небезпеки заподіяння її правам, свободам чи законним інтересам в разі невжиття заходів забезпечення позову, також , не наведено фактів, які б вказували на можливість ускладнення виконання майбутнього судового рішення.

Сам факт звернення позивача до суду з даним позовом не може бути автоматичною підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони громадянину розпоряджатися своїм майном.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989р., рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов'язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв'язку з оскарженням адміністративного акту.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, тому, ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.11.2018 року по справі № 480/4214/18 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош