Справа № 1.380.2019.000395
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000395
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретар судового засідання Гулкевича В.О.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у відмові здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 по 31.07.2018 включно - протиправними.

-зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 по 31.07.2018 включно, відповідно до довідки апеляційного суду Львівської області від 10.08.2018 року №0720/355 та виплатити різницю з урахуванням виплаченої суми за цей період в розмірі 28 966 грн.

Позов мотивований тим, що відповідачем безпідставно, на думку позивача, відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 по 31.07.2018 включно. В обгрунтування зазначеного покликається на те, що Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 року № 2415-VIII внесено зміни в абзац 2 п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII, а саме цифри « 1600 гривень» замінено словами та цифрами прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 становив 1600 грн. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 встановлено у розмірі 1762 грн. Пунктом 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.01.2008 № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 20.03.2017 № 5-1) визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Таким чином, позивач стверджує, що оскільки з 01.01.2018 посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 грн., право на перерахунок довічного грошового утримання суддів у відставці, зокрема, позивача виникло з 01.01.2018. Просив розглянути справу у його відсутності.

Ухвалою суду від 29.01.2019 відкрито провадження у справі.

13.02.2019 відповідачем через канцелярію суду за вх.№5071 подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторських прав і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 року №2415-VIII (набрав чинності з 22 липня 2018 року) внесено зміни до Законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року, як розрахункової величини. Вважає, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться з 01.08.2018 року, оскільки Законом №2415-VIII набрав чинності з 22 липня 2018 року.

У судовому засіданні представник відповідача надала пояснення аналогічні, викладеним у відзиві на позовну заяву, проти позовних вимог заперечила, просила у задоволенні таких відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Фонду України як одержувач щомісячного грошового утримання судді у відставці, яке призначене у розмірі 84% суддівської винагороди без обмеження граничного розміру.

13.08.2018 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова з вимогою провести перерахунок раніше призначеного йому щомісячного грошового утримання, а саме з 01.01.2018.

07.09.2018 відповідач надав відповідь на вказане звернення, згідно з якою проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача - судді у відставці починаючи з 01.08.2018.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

У відповідності до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI (далі - Закон №2453-VI) визначено, що судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу» або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання.

Суддя у відставці, який не досяг пенсійного віку, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до статті 133 вказаного Закону №2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Аналогічні правові норми закріплені у Законі України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, який набрав чинності 30 вересня 2016 року.

Згідно з пунктом 2 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Як зазначено у відповіді, наданій відповідачем на звернення позивача від 13.08.2018 про перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, листом від 25.04.2018 № 744/19/М-20/02.12-14 ОСОБА_2 було повідомлено щодо скерування запиту до фіскальної служби України щодо утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору під час проведення органами Пенсійного фонду перерахунків пенсій за минулий час та поновлення виплати пенсій.

Державна фіскальна служба України на запит Пенсійного фонду України, керуючись Податковим кодексом України (далі - Кодекс), повідомила, що згідно з пп.164.2.19. п.164.2 ст.164 Кодексу (у редакції Закону України від 28 грудня 2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включалися, зокрема, суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону), отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України згідно з законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення.

Законом України від 02 червня 2016 року № 1411-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій», який набрав чинності з 01.07.2016, абз.1п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 Кодексу викладено в редакції, згідно з якою до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включаються, зокрема, суми пенсій (включаючи суми їх індексації, нараховану відповідно до закону), отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України згідно з законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст.168 Кодексу.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобовязаний утримувати податок на доходи фізичних осіб та військовий збір із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку 18 відсотків, визначену в ст.167 Кодексу, та ставку військового збору 1,5 відсоток, визначену в п.п.1.3 п.16 підрозділу 10 розділу XX Кодексу (п.п.168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Кодексу).

Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року № 1-р/2018 визначено, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абз.1 пп.64.2.19 п.164.2 ст.164 Кодексу, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включаються суми, пенсій (включаючи суми їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно з законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

При цьому, положення абз.1 п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 Кодексу визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, нараховані податковим агентом Пенсійним фондом України платнику податку - фізичній особі, суми пенсії з 01.01.2015 до 27.02.2018 оподатковувалися податком на доходи фізичних осіб та військовим збором на загальних підставах.

Водночас, оскільки положення абз. 1 п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 Кодексу втратило чинність з 27.02.2018, то починаючи саме з цієї дати нараховані суми пенсії включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, тобто не оподатковуються.

Разом з тим, Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» 15.05.2018 № 2145- VIII (набрав чинності 22 липня 2018) внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017, як розрахункової величини.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до пункту 4 розділу II Порядку подання, документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок), затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, перерахунок щомісячного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Враховуючи вищезазначене, перерахунки щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці проводяться з 01 серпня 2018 року.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до звернення позивача та згідно з довідкою, виданою апеляційним судом Львівської області 10.08.2018 за № 0720/355, з 01.08.2018 відповідачем проведено перерахунок призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Розмір пенсійної виплати позивачу з 01.08.2018 складає 24 421,32 грн. (84% від 29 073,00 грн.).

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, проаналізувавши вищевикладені норми чинного законодавства, суд вважає, що відповідач у межах спірних правовідносин діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені вказаним Законом, що відповідає вимогам ст.19 Конституції України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити повністю.

З огляду на висновки суду по суті спору, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються та покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Судові витрати поверненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.02.2019.

Суддя В.М. Сакалош