Справа № 160/7669/18
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2019 року Справа № 160/7669/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНеклеса О.М.
за участі секретаря судового засіданняКолесника І.О.
представника позивача представників відповідача .Бахарєвої Н.О. Потапова О.О., Савранської І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення (наказу),-
Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі - позивач, ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", ПрАТ «ДТРЗ») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Офіс ВПП ДФС), в якому просить: - визнати протиправним та скасувати рішення про проведення документальної планової перевірки у формі наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №1658 від 10.09.2018 року про проведення документальної виїзної перевірки ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод".
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.09.2018 року посадові особи Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби прибули до позивача та надали наказ №1658 від 10.09.2018 року про проведення документальної виїзної перевірки ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", а також направлення на проведення перевірки. Від проведення перевірки позивач відмовився, про що було складено Акт про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 11.09.2018 року, із наданням письмових пояснень щодо причин відмову у допуску. Вважає, що наказ про призначення перевірки прийнято за відсутності підстав та умов, визначених пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, із дотриманням яких законодавець пов'язує можливість проведення документальної позапланової перевірки, оскільки у наказі неможливо ідентифікувати передбачену Податковим кодексом України підставу для призначення перевірки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
07 листопада 2018 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
В зв'язку з перебуванням судді у відпустці вказана заява отримана 12.11.2018 року.
Ухвалою суду від 12 листопада 2018 руку справу було призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання на 26 листопада 2018 року об 14:20 год., з повідомленням сторін.
07 листопада 2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що спірний наказ було винесено з підстав, передбачених законом, а тому просив суд відмовити в задоволенні позову. В якості підтвердження своїх доводів відповідачем до матеріалів справи були надані запити контролюючого органу про надання інформації та відповіді на них позивача про ненадання документів та пояснень, податкова інформація.
15 листопада 2018 року від позивача до матеріалів справи надійшла відповідь на відзив, в якій останній зауважив, що, дійсно, всі запити відповідача про надання інформації та спірний наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки містять посилання на пп. 78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України. При цьому, в запитах на думку позивача не вказуються відповідні декларації позивача, в яких виявлено недостовірність, а також не зазначено, яку саме недостовірність даних було виявлено відповідачем. За наведених обставин позивач вважає, що запити складено з порушенням вимог п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, тому платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такі запити.
22 листопада 2018 року від відповідача до матеріалів справи надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він не погоджується з твердженням позивача про складення запитів на отримання інформації із порушенням вимог п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, з огляду на докази надані суду. Зауважив, що позивач не наділений повноваженнями визнавати запит незаконним, зазначена обставина не є предметом розгляду судового процесу. Зазначив, що за фактом виявлення розбіжностей за наслідками аналізу податкової інформації, що міститься у базах даних податкового органу, останній має право надіслати платникові запит щодо такої інформації. Вважає, що оскаржуваний наказ на проведення позапланової виїзної перевірки повністю відповідає нормам податкового законодавства.
26 листопада 2018 року підготовче судове засідання було відкладено до 06 грудня 2018 року на 11 год. 20 хв.
04 грудня 2018 року відповідач надав до суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначив, що оскаржуваний наказ відповідає вимогам, які встановлені до його змісту згідно з пп.81.1 ст.81 Податкового кодексу України та містить усі передбачені законодавством складові. Посилається на те, що позивач був зобов'язаний надати запитувану інформацію, а ненадання інформації є підставою для призначення перевірки, що узгоджується із наявною судовою практикою, яка стосується аналогічних правовідносин. За наведених обставин, оскаржуваний наказ повністю відповідає нормам податкового законодавства.
05 грудня 2018 року позивач надав до суду письмові пояснення по справі, в яких зазначає, що відповідач не зазначив конкретну фактичну підставу для призначення позапланової перевірки в наказі. Посилається на постанову Верховного суду від 20.11.2018 року, в якій визначено про необхідність, щоб зі змісту спірного наказу вбачалося за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу, а не юридичну для призначення відповідної перевірки. Вважає, що доводи відповідача з приводу ненадання інформації на запити контролюючого органу не варті уваги, оскільки жоден запит і ненадання на нього відповіді не вказані у наказі про проведення перевірки, тому неможливо проаналізувати та достовірно встановити, які саме запити та ненадання відповідей на них стали підставою видання наказу.
06 грудня 2018 року підготовче судове засідання було продовжене на 30 днів, у судовому засідання оголошено перерву до 15 січня 2019 року на 13 год. 30 хв.
15 січня 2019 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 21 січня 2019 року 13 год. 30 хв.
21 січня 2019 року відповідач надав до суду додаткові докази, які були залучені до матеріалів справи.
Позивач в судовому засіданні надав письмові пояснення, в яких зазначив, що у запитах відповідача відсутнє посилання на декларацію/декларації, поданих платником податків, щодо яких виявлено недостовірність вказаних і них даних та яких саме даних, неможливість відстеження руху товарів по ланцюгу у контрагентів до їх надходження позивачу не є підставою для звернення із письмовим запитом про надання інформації, згідно п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України. Окремо зазначив, що перелік правових норм у наказі не є підставою для проведення позапланової перевірки, згідно з пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, на який запит позивачем не надано відповідь у спірному наказі не зазначено. Таким чином, у відповідача не було законних підстав для проведення перевірки.
21 січня 2019 року підготовче судове засідання було закрито, суд перейшов до розгляду справи по суті, у судовому засіданні було оголошено перерву до 12 лютого 2018 року 10 год. 30 хв.
Представник позивача в судовому засідання просив позов задовольнити посилаючись на доводи викладені у адміністративному позові та письмових поясненнях, які містяться в матеріалах справи.
Представники відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечували посилаючись на доводи викладені у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях, які містяться в матеріалах справи.
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Приватне акціонерне товариствл "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" зареєстроване 04.05.2001 та перебуває на обліку в Дніпропетровському управлінні офісу великих платників податків ДФС. Основний вид економічної діяльності: 33.17. ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів.
06.01.2016 року СДПІ з обслуговування великих власників податків у м.Дніпропетрвоську МГУ ДФС було складено запит № 362/10/28-01-040-16 «Про надання інформації та її документального підтвердження щодо відносин з суб'єктами господарювання за період квітень-жовтень 2015 року».
Листом від 27.01.2016 року №15-01/43 позивач повідомив про те, що запит від 06.01.2016 року № 362/10/28-01-040-16 складено з порушенням вимог абз.2 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, що звільняє від обов'язку надання відповіді на такі запити. Інформація та документи на підтвердження наведених господарських операцій з вищевказаними контрагентами надані не були.
ПрАТ "ДТРЗ" отримано вказаний запит контролюючого органу 03.03.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи.
Листом від 19.03.2018 року №15-01/193 позивач надав відповідь на запит від 28.02.2018 року №9314/10/28-10-46-08-09, в якій зазначив, що оскільки у запиті відсутні дані щодо недостовірності інформації, викладеної в поданій товариство звітності, а також будь-яких інших посилань на порушення норм податкового законодавства, ПрАТ "ДТРЗ" не знаходить законодавчого обов'язку по наданню на цей запит запитуваної інформації та документів. Інформація та документи на підтвердження наведених господарських операцій з вищевказаними контрагентами надані не були.
Також, 28.02.2018 року Офісом ВПП ДФС було складено запит за адресу позивача №9403/10/28-10-46-08-09 "Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) по взаємовідносинах із ТОВ "КОМПАНІЯ ЛИМАРД", ТОВ "ДАН-ПАК", ТОВ "ОМЕГА СОЛЮШН", ТОВ "ХАММЕР ЦЕНТР", ТОВ "ПВК "ПРОТЕХМАШ".
ПрАТ "ДТРЗ" отримано вказаний запит контролюючого органу 03.03.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи.
Листом від 19.03.2018 року позивач надав відповідь на запит від 28.02.2018 року №9403/10/28-10-46-08-09, у якій зазначив, що оскільки у запиті відсутні дані щодо недостовірності інформації, викладеної в поданій товариством звітності, а також будь-яких інших посилань на порушення норм податкового законодавства, ПрАТ "ДТРЗ" не знаходить законодавчого обов'язку по наданню на цей запит запитуваної інформації та документів. Інформація та документи на підтвердження наведених господарських операцій з вищевказаними контрагентами надані не були.
ПрАТ "ДТРЗ" отримано вказаний запит контролюючого органу 05.04.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи.
ПрАТ "ДТРЗ" отримано вказаний запит контролюючого органу 16.04.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи.
ПрАТ "ДТРЗ" отримано вказаний запит контролюючого органу 02.05.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи.
Відповідь на зазначений запит позивач не надав, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.
ПрАТ "ДТРЗ" отримано вказаний запит контролюючого органу 14.05.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи.
Відповідь на зазначений запит позивач не надав, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.
10.09.2018 року відповідачем на підставі пункту 75.1 ст.75, підпункту 78.1.4. пункту 78.1 ст.78 Податкового кодексу України було винесено спірний наказ №1658 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод»», в якому зазначено про проведення з 11.09.2018 року перевірки тривалістю 15 робочих днів з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах позивача з наступними контрагентами:
- ТОВ «РЕСОЛВ» за жовтень 2015 року;
- ТОВ «ТЗП ТОРГСЕРВІС» за квітень-червень 2016 року, жовтень-листопад 2016 року, січень-березень 2017 року, травень-липень 2017 року, вересень 2017 року;
- ТОВ «ПВК ПРОТЕХМАШ» за липень 2016 року, січень-квітень 2017 року;
- ТОВ «НВП ІНТЕК-ПРОМ» за серпень 2016 року;
- ТОВ «ДАН-ПАК» за січень, квітень 2016 року;
- ТОВ «ДЕНАТЕК» за березень 2016 року;
- ТОВ «ТВК КВІК-2006» за березень - квітень 2016 року, червень-грудень 2016 року, лютий - квітень 2017 року, червень-жовтень 2017 року;
- ТОВ «ПРОМТЕХКОМПАНИ» за липень-вересень 2015 року;
- ТОВ «АЛЬФА СІНЕРЖИ» за вересень, жовтень 2015 року;
- ТОВ «КОМПАНІЯ ЛИМАРД» за січень 2017 року;
- ТОВ «СІЛЬВЕР ЛТД» за липень, жовтень 2015 року;
- ТОВ «КРАЯНИ» за липень-жовтень 2015 року;
- ТОВ «ТРАНСБАУ ПЛЮС» за липень-серпень 2015 року;
- ТОВ «УКРПРОМСНАБ» за серпень 2015 року;
- ТОВ ВФК «Дніпро Південь» за серпень, жовтень 2015 року;
- ТОВ «ТД ТЕХНОКОМПЛЕКС» за жовтень 2015 року;
- ТОВ «СК ДМ» за грудень 2015 року;
- ТОВ «ТКМ МЕТИЗ» за січень, березень 2017 року;
- ТОВ «ПРОТОН 2014» за листопад 2016 року, січень-лютий 2017 року.
11.09.2018 року посадові особи Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби прибули за адресою позивача та надали наказ №1658 від 10.09.2018 року про проведення документальної виїзної перевірки ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", а також направлення на проведення перевірки.
До проведення перевірки посадові особи Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби допущені не були, про що складено Акт про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 11.09.2018 року №63/28-10-46-08-00659101.
Не погодившись з наказом відповідача від 10.09.2018 року №1658, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Згідно наявної в матеріалах справи копії наказу №№1658 від 10.09.2018 року, наказ видано на підставі підпункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.
Відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту.
В 2016 році наведена норма передбачала строк для надання пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Отже, обов'язковою умовою призначення перевірки з цієї підстави є сукупність таких обставин:
- виявлено недостовірність даних у податкових деклараціях платника податків або ж його контрагента щодо взаємовідносин з ним;
- у запиті зазначається така недостовірність та період декларування;
- ненадання протягом 15 робочих днів (на запит від 06.01.2016 року протягом 10 робочих днів) з дня, наступного за днем отримання запиту пояснень та їх документальних підтверджень.
Відповідно до положень пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (підпункт 16.1.5); подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством (підпункт 16.1.7).
Тобто, стаття 16 Податкового кодексу України передбачає обов'язок платника податків надавати документи контролюючому органу лише у випадку надходження належним чином оформленої письмової вимоги у випадках, визначених законодавством.
Порядок оформлення такої письмової вимоги контролюючим органом та підстави для її направлення визначені приписами статті 73 ПК України.
Пункт 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачає, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:
1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:
податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;
акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
У зв'язку з викладеним, відповідач на підставі пункту 73.3 статті 73, підпункту 78.1.4 пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України, просив надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) з приводу наведених у запитах фактів, у тому числі і за переліком зазначеним у запитах.
Отже, у запитах були зазначені такі обов'язкові реквізити, як підстави для надіслання запиту (вказана конкретна норма закону, виявлені недостовірності та інформацію, яка це підтверджує), зазначено конкретні періоди декларування, визначений перелік інформації та документів, що запитуються.
Таким чином суд прийшов до висновку, що надіслані платнику податків запити від 06.01.2016 року, від 28.02.2018 року, від 02.04.2018 року, від 12.04.2018 року, від 23.04.2018 року, від 27.04.2018 року, від 07.08.2018 року відповідають вимогам пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України та положенням підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.
Щодо доводів позивача про відсутність у запиті конкретного факту який свідчить про порушення позивачем вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідача або факту, що свідчив би про недостовірність даних, що містяться у податкових звітностях, поданих платником податків суд вважає, що у запитах відповідача наведені обставини, які на думку податкового органу можуть свідчити про факти порушень і недостовірність даних і саме для підтвердження чи спростування таких припущень (у разі не надання пояснень та їх документального підтвердження) і передбачено право податкового органу призначити перевірку.
Отже, відповідачем була виконана вимога пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України щодо зазначення у запитах підстав для їх надіслання із зазначенням інформації, яка це підтверджує.
З огляду на наведене, позивач зобов'язаний був надати наявну в нього запитувану інформацію та відповідні документальні підтвердження, проте на жодний із запитів затребувана інформація і документи надані не були, що свідчить про невиконання позивачем його обов'язку, передбаченого податковим законодавством.
За таких обставин суд вважає, що мало місце безпідставне не надання позивачем в повному обсязі документів на запити відповідача від 06.01.2016 року, від 28.02.2018 року, від 02.04.2018 року, від 12.04.2018 року, від 23.04.2018 року, від 27.04.2018 року, від 07.08.2018 року, в тому числі по наступним контрагентам: ТОВ «РЕСОЛВ» за жовтень 2015 року; ТОВ «ТЗП ТОРГСЕРВІС» за квітень-червень 2016 року, жовтень-листопад 2016 року, січень-березень 2017 року, травень-липень 2017 року, вересень 2017 року; ТОВ «ПВК ПРОТЕХМАШ» за липень 2016 року, січень-квітень 2017 року; ТОВ «НВП ІНТЕК-ПРОМ» за серпень 2016 року; ТОВ «ДАН-ПАК» за січень, квітень 2016 року; ТОВ «ДЕНАТЕК» за березень 2016 року; ТОВ «ТВК КВІК-2006» за березень - квітень 2016 року, червень-грудень 2016 року, лютий - квітень 2017 року, червень-жовтень 2017 року; ТОВ «ПРОМТЕХКОМПАНИ» за липень-вересень 2015 року; ТОВ «АЛЬФА СІНЕРЖИ» за вересень, жовтень 2015 року; ТОВ «КОМПАНІЯ ЛИМАРД» за січень 2017 року; ТОВ «СІЛЬВЕР ЛТД» за липень, жовтень 2015 року; ТОВ «КРАЯНИ» за липень-жовтень 2015 року; ТОВ «ТРАНСБАУ ПЛЮС» за липень-серпень 2015 року; ТОВ «УКРПРОМСНАБ» за серпень 2015 року; ТОВ ВФК «Дніпро Південь» за серпень, жовтень 2015 року; ТОВ «ТД ТЕХНОКОМПЛЕКС» за жовтень 2015 року; ТОВ «СК ДМ» за грудень 2015 року; ТОВ «ТКМ МЕТИЗ» за січень, березень 2017 року; ТОВ «ПРОТОН 2014» за листопад 2016 року, січень-лютий 2017 року.
Отже, оскільки позивачем протягом 15 робочих днів (на запит від 06.01.2016 року протягом 10 робочих днів) з дня отримання запиту не були надані документальні підтвердження в повному обсязі на письмові запити відповідача, у останнього були наявні передбачені підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України підстави для призначення документальної позапланової перевірки по взаємовідносинам позивача із зазначеними контрагентами.
Щодо доводів позивача про не зазначення відповідачем у оскаржуваному наказі запитів, на які не було надано інформацію та документи, що стало підставою для проведення перевірки, суд зазначає наступне.
Окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу можна ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.
До аналогічних висновків прийшов і Верховний суд у постанові від 30 жовтня 2018 року по справі №813/4692/17.
Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що передбаченою законодавством фактичною підставою для проведення перевірки стало виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, та ненадання платник податків пояснень та їх документальних підтверджень на письмові запити контролюючого органу, в яких зазначено виявлені недостовірності даних, оскільки підставою для прийняття наказу визначено пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.
При цьому, як було встановлено вище, у відповідача були наявні передбачені підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України підстави для призначення документальної позапланової перевірки по взаємовідносинам позивача із зазначеними у наказі контрагентами.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з вимогами статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем належним чином доведено правомірність спірного рішення, оскаржуваний наказ на проведення перевірки прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено та підписано 22 лютого 2019 року.

Суддя О.М. Неклеса