Справа № 815/6940/17
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 р.м.Одеса Справа № 815/6940/17

Головуючий першої інстанції Корой С.М.

Час та місце ухвалення судового рішення «---», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 13.04.2018р.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Шеметенко Л.П.,

за участю секретаря судового засідання Чугунова С.О.,

представника відповідача Самокиш І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33 про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

28.12.2017р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33 про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.10.2017р. №249 «Про доповнення переліку земельних ділянок».

В обґрунтування позову позивач зазначає, що на реалізацію права щодо отримання ним безоплатно у власність земельної ділянки, йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою. Однак, звернувшись до управління Держгеокадастру з клопотанням про затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки, він отримав відмову, з підстав того, що земельну ділянку включено у перелік права оренди, які виставляються на земельні торги згідно оскарженого наказу від 11.10.2017р. №249. Позивач вважає вказаний наказ протиправним, прийнятим з порушенням вимог ст.ст. 5, 116, 118, 122, 136 Земельного кодексу України, без врахування всіх обставин, які мали значення для прийняття рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2018р. позов задоволений, оскільки управління Держгеокадастру протиправно без прийняття відповідного рішення про проведення земельних торгів включило спірну земельну ділянку до переліку земельних ділянок, які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, особи, які не брали участь у справі, проте суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки - ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій посилаються на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просять постанову суду скасувати і ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах та доводах апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №15-2062/13-17-СГ від 06.03.2017р. надано ОСОБА_4 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Великомихайлівського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 2га із цільовим призначенням - для ведення селянського господарства. /т.1 а.с.79/

20.10.2017р. позивачем подано до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області заяву про затвердження проекту землеустрою та передачі йому у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Великомихайлівського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 2га із цільовим призначенням - для ведення селянського господарства. /т.1 а.с.165/

31.10.2017р. Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області позивачу надано відповідь з приводу того, що відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України ОСОБА_34 №37732/0/1-14 від 08.10.2014р. та наказу Держземагентства України №328 від 15.10.2014р. «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014» Головним управлінням Держземагентства в Одеській області наказом №249 від 11.10.2017р., із змінами, затверджено перелік земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, і до якого включено земельну ділянку, що вказана у клопотанні позивача та інших осіб. При цьому зазначено, що вказані обставини, з урахуванням вимог ч.3 ст.136 ЗК України унеможливлюють передачу земельної ділянки у власність. /т.1 а.с.162/

Листом № 31-15-0.10-14276/2-17 від 20.11.2017р. відповідачем повідомлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №249 від 11.10.2017р. земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 60,5973га (в яку входить спірна земельна ділянка позивача з кадастровим номером НОМЕР_2) включено у перелік земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги. /т.1 а.с.168/

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №249 від 11.10.2017р. «Про доповнення переліку земельних ділянок» доповнено перелік земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами згідно додатку №1, затвердженого наказом Головного управління Держземагенства в Одеській області №77 від 18.09.2014р., земельними ділянками, визначеними Додатком № 1, зокрема земельною ділянкою, розташованою за адресою: Одеська область, Великомихайлівський район, Новоолександрівська сільська рада (за межами населеного пункту), номер лота 1678, право оренди на термін - 7 років, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орієнтовна площа земельної ділянки 60,5973га. /т.1 а.с.164/

Вважаючи протиправним вищевказаний наказ та таким, що порушує його законні права та інтереси, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів; за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом; спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

З аналізу зазначених норм Закону вбачається, що предметом адміністративного процесуального права є взаємовідносини у сфері, що складаються у зв'язку з реалізацією зацікавленими особами права на судовий захист. Особливістю цих відносин є те, що вони пов'язані із реалізацією прав, свобод та інтересів суб'єктів у сфері публічно - правових відносин і спрямовані на захист від порушень з боку публічної влади при здійсненні нею владних управлінських функцій.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, специфіку публічно - правового спору визначають: суб'єктивний склад, підстави виникнення цього спору і тісне пов'язане з цим питання визначення меж повноважень адміністративного суду.

Що стосується кола суб'єктів публічно - правового спору, то обов'язковим його учасником є суб'єкт публічного управління, який є виразником державних і суспільних інтересів, носієм публічної влади, має особливий правовий статус, тому що наділений владними управлінськими функціями щодо об'єктів управління.

Специфіка публічно - правового спору обумовлена, також, його підставою: він виникає у випадку порушення суб'єктом публічного управління суб'єктивних публічних прав та інтересів громадянина або організації.

Особливістю правовідносин, що розглядаються адміністративними судами, є їх публічно - правовий характер, пов'язаний із сферою реалізації публічної влади.

Тобто, суттєвою ознакою публічно - правового спору є участь у справі суб'єкту владних повноважень, який виконує владні управлінські функції відносно інших суб'єктів і його рішення є обов'язковими для виконання.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, спірною є земельна ділянка площею 2га, яка входить до земельної ділянки загальною площею 60,5973га.

При цьому, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначають, що вони користуються земельною ділянкою загальною площею 60,59га., оскільки є спадкоємцями ОСОБА_35, яка на підставі договору оренди набула право оренди.

Так, за інформацією Новоолександрівської сільської ради на даний час зазначену земельну ділянку площею 60,5973га використовує ФОП ОСОБА_3, про що свідчить лист Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 17.05.2017р. /т.3 а.с.184/

Крім цього, ОСОБА_2 подав заяву до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 02.03.2017р. про проведення земельних торгів щодо спірної земельної ділянки площею 60,60га, кадастровий номер НОМЕР_3. /т.3 а.с.183/

Однак, при вирішенні справи в суді першої інстанції не були дослідженні зазначені обставини у справі, судом не враховано, що спірна земельна ділянка знаходиться у користуванні іншої особи (яка не залучалася до участі у справі) на праві оренди, в результаті спадкоємства.

Таким чином, у даній справі наявний спір між позивачем, третіми особами та апелянтами у справі - користувачами спірної земельної ділянки площею 60,59га щодо права користування, набуття права оренди в результаті торгів, чи отримання у власність земельних ділянок.

Вказані обставини свідчать, що даний спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судом за правилами ЦПК України.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні справи порушив норми процесуального права, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст.238, ч.1 ст.319 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2018 року скасувати.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33 про визнання протиправним та скасування наказу.

Роз'яснити позивачу право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 21.02.2019 року.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Шеметенко Л.П.