Справа № 161/13353/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/883/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката Мохнюка М.В., подану в інтересах ОСОБА_2, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Новосада Павла Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Івасюта Л.В.,

час ухвалення рішення: 17:55:45,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Новосада Павла Васильовича, в якому просив про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР №526358 від 11.08.2018 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що інспектором Новосадом П.В. як уповноваженою особою органу Національної поліції всебічно, повно і об'єктивно досліджено всі обставини вчинення позивачем ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №526358 від 11.08.2018р. про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 510 грн. на підставі ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що вимірювання великогабаритного вантажу здійснювалося за допомогою приладу - рулетки, проте, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 374 вимірювальний прилад рулетка не підлягає повірці, а тому підстав для заборони використання патрульними поліцейськими у своїй діяльності не існує.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, адвокат позивача подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вимірювання габаритів комбайну, яким керував позивач, повинно було бути здійснено в пункті габаритно-вагового контролю, а не на трасі. Також вказує, що відповідач в суді визнав той факт, що комбайн не заїжджав в пункт габаритно-вагового контролю.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, інспектором ВВДР УПП у Волинській області ДПП, старшим лейтенантом поліції Новосадом Павлом Васильовичем складена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР №526358 від 11.08.2018р. у зв'язку з тим, що позивач 11.08.2018р. о 15 год. 45 хв. керував комбайном зернозбиральним CLAAS LEXION 760, номерний знак НОМЕР_1 та порушив правила дорожнього перевезення великогабаритних транспортних засобів, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху України, порушення габариту в ширині 3 м 40 см, при допустимих 2 м 60 см. Дії позивача кваліфіковано за ч.1 ст.132-1 КУпАП, та за вчинення адміністративного правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що не відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 22.1 ПДР маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Згідно із пунктом 22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Статтею 132-1 КУпАП передбачено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із матеріалів справи видно, що 11.08.2018 р. відносно позивача винесено постанову серії АР №526358 про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 510 грн штрафу.

За змістом постанови, 11.08.2018 р. о 15 год. 45 хв. на автомобільній дорозі Львів-Луцьк 105+400м позивач, керуючи зернозбиральним комбайном CLAAS LEXION 760, н.з. НОМЕР_1, ширина якого становила 3 м 40 см, без дозволу поліції на участь в дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи, чим порушив п. 22.5 ПДР.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування. (надалі Порядок)

В п.6 Порядку передбачено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами, тобто працівниками відповідних органів.

п.12 Порядку передбачено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального та зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

З матеріалів справи видно та не заперечується самим відповідачем, що Інспектор відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Новосад Павло Васильович здійснював габаритно-ваговий контроль не в місці спеціально обладнаному для здійснення габаритно-вагового контролю та не мав вимірювального обладнання, яке проходить атестацію, з подальшим пломбуванням та видачею відповідного свідоцтва уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, тобто порушив спеціальний порядок для здійснення габаритно-вагового контролю.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач діяв не в межах повноважень та не у спосіб, передбачений законодавством України.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Жодних фактичних даних, на основі яких інспектором поліції встановлено наявність адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідачем не надано.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що сукупність наданих сторонами та здобутих судом доказів та пояснень не дає можливість встановити винність позивача у порушенні вимог статті 132-1 КУпАП, тому суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів, керуючись статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, якою неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права встановлено підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Мохнюка М.В., подану в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2018 року у справі № 161/13353/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Новосада Павла Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови - скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №526358 від 11.08.2018 р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 22.02.2019 р.