Справа № 805/3343/17-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2019 року

Київ

справа №805/3343/17-а

адміністративне провадження №К/9901/51323/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2017 (суддя - Голошивець І.О.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.04.2018 (судді: Арабей Т.Г. (головуючий), Геращенко І.В., Міронова Г.М.) у справі №805/3343/17-а за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (далі - відповідач 1, контролюючий орган), Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач 2, податковий орган) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 09.02.2017 №84347-13 щодо суми податкового боргу з орендної плати за землю у загальному розмірі 45571,88 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно норм Податкового кодексу України та Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у позивача були відсутні зобов'язання сплачувати земельний податок, а тому прийняття та надання відповідачем податкової вимоги щодо сплати за землю є протиправним.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2017, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.04.2018, задоволено адміністративний позов. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 09.02.2017 №84347-13 на суму 45571,88 грн.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території с. Старогнатівка (Волноваський район) Донецької області - у населеному пункті, на території антитерористичної операції, а отже на позивача як платника земельного податку, поширюються пільги, встановлені статтею 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року №1669-VІІ, тому, позивача звільнено від сплати зобов'язання з орендної плати за землю за Законом України №1669-VІІ.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач 1 подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2017 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.04.2018 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1), перебуває на обліку у Волноваській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області як платник орендної плати за землю.

22.09.2016 ОСОБА_4 звернувся до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області з заявою щодо виправлення помилок в нарахуванні плати за землю за 2013 рік, на що отримав відповідь від 10.11.2016 №10309/10/05-33-13 в якій зазначено про відсутність підстав для проведення перерахунку ОСОБА_4 орендної плати за 2013 рік за земельні ділянки.

27.01.2017 позивач звернувся до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області зі зверненням щодо зупинення нарахування орендної плати за землю (рілля), яка розташована в с. Старогнатівка Волноваського району, а також повернути позивачу надмірно сплачені кошти, на що отримав відповідь від 24.02.2017 № 1037/10/05-33-13 в якій зазначено про відсутність механізму скасування раніше сформованих та вручених платникам податків податкових повідомлень - рішень з земельного податку, після отримання роз'яснень від ДФС України ОСОБА_4 буде направлене повідомлення про скасування грошового зобов'язання по орендній платі за землю.

ОСОБА_4 вкотре звернувся до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області зі зверненням щодо зупинення нарахування орендної плати за землю та повернення надмірно сплачених коштів, на що отримав відповідь від 27.04.2017 №2001/10/05-33-13 про відсутність підстав для не нарахування у 2017 році орендної плати за землю та повернення суми орендної плати за земельні ділянки, які передані в оренду ОСОБА_4 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Водночас у зазначеній відповіді повідомлено про те, що за ОСОБА_4 обліковується податковий борг в сумі 45 571,88 грн.

20.09.2017 позивачем отримана податкова вимога Головного управління ДФС у Донецькій області від 09.02.2017 №84347-13, в якій зазначено, що податковий борг позивача за узгодженими грошовими зобов'язаннями станом на 08 лютого 2017 року складає 45 571,88 грн.

Не погодившись з вищевказаною вимогою, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на те, що позивач не сплатив у встановлені законом строки узгоджені грошові зобов'язання з орендної плати за землю, а відповідно має нести відповідальність за сформованою податковою вимогою. Доводів в чому саме полягає порушення (неправильне застосування) судами норм матеріального права скаржник в касаційній скарзі не наводить.

8. Позивачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу відповідача 1 до суду касаційної інстанції надано не було.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

9. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

9.1. Підпункт 4.1.4 пункту 4.1. статті 4.

Податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах:

презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу;

9.2. Підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

9.3. Підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14.

Плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

9.4. Пункт 57.1 статті 57.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

9.5. Пункт 286.2 статті 286.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

9.6. Пункт 287.3 статті 287.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

10. Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VІІ (в редакції, що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин):

10.1. Стаття 1.

Період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

10.2. Стаття 6.

Під час проведення антитерористичної операції звільнити суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

10.3. Стаття 10.

Протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

10.4. Пункт 5 статті 11.

Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону: забезпечити прийняття відповідно до своєї компетенції нормативно-правових актів, що випливають із цього Закону; затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

11. Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

11.1. Пункт 1.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком.

11.2. Пункт 3.

Визнано такими, що втратили чинність:

розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»;

розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053».

11.3. Пунктами Додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р визначено, що с. Старогнатівка (Волноваський район, Донецька область) відноситься до населених пунктів, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VІІ прийнято з метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

13. Під час проведення антитерористичної операції суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільняються від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, що свідчить про відсутність факту податкового обов'язку в цій частині.

14. Підставою для звільнення від сплати за користування земельними ділянками є здійснення суб'єктом господарювання діяльності саме на території проведення антитерористичної операції та в період її проведення.

15. Підставою для звільнення від сплати за користування земельними ділянками є здійснення суб'єктом господарювання діяльності саме на території проведення антитерористичної операції та в період її проведення.

16. На момент декларування податкового зобов'язання, їх узгодження та винесення спірної податкової вимоги позивач знаходився на території здійснення антитерористичної операції, що підтверджується законодавчо встановленими положеннями, оцінка спірних взаємовідносин має здійснюватися з урахуванням комплексного правового регулювання, як положеннями Податкового кодексу України, так і нормами Закону № 1669.

17. Інших умов (підстав) для звільнення платника податку від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності нормами Закону №1669 не передбачено.

18. Згідно з частиною третьою статті 11 Закону №1669 закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Положення цього Закону підлягають застосуванню у межах спірних відносин виходячи із положень податкового принципу презумпції правомірності рішень платника податку закріпленого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України та пункту 56.21 статті 56 цього кодексу.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

19. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

20. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

21. Висновок судів попередніх інстанцій, що на позивача як платника орендної плати за землю поширюються пільги, встановлені статтею 6 Закону №1669-VII, є обґрунтованим з огляду на здійснення позивачем, на час виникнення спірних правовідносин, діяльності у період проведення антитерористичної операції та на території проведення антитерористичної операції.

Таким чином, відсутність обов'язку сплати податкового зобов'язання виключає можливість утворення податкового боргу та, як наслідок, формування контролюючим органом податкових вимог.

Незважаючи на заборону нормою спеціального Закону №1669-VІІ податковим органам неправомірно направлялись здійснені позивачем платежі з орендної плати за землю на погашення податкового боргу та пені адже нормою прямої дії - статтею 7 Закону №1669-VІІ визначено, що позивач звільнявся від сплати орендної плати за користування державним та комунальним майном, тобто за період з 14 квітня 2014 року по 08 червня 2016 року у позивача взагалі мав бути відсутній податковий борг, а сума переплати мала складати 41 500,00 грн по платіжним дорученням від 29 серпня 2016 року.

Отже, судами попередніх інстанцій обґрунтовано зазначено, що звільнення позивача від сплати земельного податку на підставі статті 6 Закону №1669, з огляду на здійснення ним, на час виникнення спірних правовідносин, діяльності у період проведення антитерористичної операції та на території проведення антитерористичної операції, доводить, відсутність правових підстав для винесення податковим органом позивачу спірної податкової вимоги від 09.02.2017 №84347-13.

22. Суд зазначає, що в касаційній скарзі контролюючим органом не наведено доводів (обґрунтувань) в чому саме полягає порушення (неправильне застосування) судами норм матеріального права, доводи касаційної скарги є ідентичними тим, які були висловлені в запереченні на позовну заяву та апеляційній скарзі, та з урахуванням яких суди першої та апеляційної інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи, інших обґрунтувань в касаційній скарзі наведено не було.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи, правильність застосування ними норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми статей 14, 57, 286, 287 Податкового кодексу України, норми Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суд першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області на постанови Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2017 та Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.04.2018 слід залишити без задоволення.

24. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

25. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2017 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.04.2018 у справі №805/3343/17-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова,

Судді Верховного Суду