Справа № 826/18290/13-а
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Парінова А.Б.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року

у справі №826/18290/13-а (розглянуту у порядку письмового провадження)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РМ -Техно»

до відповідача Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про визнання противним та скасування податкового повідомлення-рішення, -,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «РМ-Техно» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, в якому просило:

визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.08.2013 № 7, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 3 900 018,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оспорюване податкове повідомлення - рішення ґрунтується на хибних висновках, які містяться у Акті перевірки, не ґрунтуються на даних первинної документації позивача, а отже рішення від 07.08.2013 №7 є протиправним, а отже підлягає скасуванню.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2014,залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014, у задоволенні позовних вимог товариство з обмеженою відповідальністю «РМ-Техно» відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.08.2015 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014, а справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, Вищий адміністративний суд України ухвалою від 27.08.2015 звернув увагу на те, що для правильного вирішення даного спору необхідним є повно та об'єктивно дослідити обставини справи, реальне виконання спірних господарських операцій, дати їм належну юридичну оцінку, дослідити досягнення учасниками договору мети його укладення, вжиття податковими органами заходів щодо фіктивного підприємства, зокрема, зняття з податкового обліку, закриття рахунків в установах банків тощо.

За наслідками нового розгляду справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.10.2018 позов товариства з обмеженою відповідальністю «РМ-Техно» задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.08.2013 № 7.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Позивачем відзив (заперечення) на апеляційну скаргу подано не було.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду слід скасувати з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «РМ-Техно» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні господарських операцій з ТОВ «Еліт Україна» () за червень 2012 року, ТОВ «Оріон Лідер» () за вересень, листопад 2011 року, ТОВ «Іст Реалтігруп» () за грудень 2011 року, ТОВ «Іст Сейл Маркет» () за вересень-грудень 2011 року, за результатами якої складено акт від 10.07.2013 № 68/22-07/36591039.

Перевіркою встановлено порушення: пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на загальну суму 2 600 011,57 грн., у тому числі за вересень 2011 року у розмірі 530 892,05 грн., за жовтень 2011 року - 97 554,43 грн., за листопад 2011 року у розмірі 1 023 407,22 грн., за грудень 2011 року - 773 086,29 грн., за червень 2012 року у розмірі - 175 071,58 грн.; частини першої статті 203, 215, 228 Цивільного кодексу України в частині недодержання в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених з ТОВ «Еліт Україна» () за період червень 2012 року, ТОВ «Оріон Лідер» () за період вересень, листопад 2011 року, ТОВ «Іст Реалтігруп» () за період грудень 2011 року, ТОВ «Іст Сейл Маркет» () за період вересень-грудень 2011 року.

На підставі висновків вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.08.2013 № 7, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 3 900 018 грн. 00 коп., з яких 2 600 012,00 грн. - за основним платежем та 1 300 006,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління Міндоходів у м. Києві від 15.10.2013 №5272/10/26-05-10-04-04 про результати розгляду первинної скарги, залишено без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 07.08.2013 № 7, а первинну скаргу директора ТОВ «РМ-Техно» Ястреба П.М. від 20.08.2013 № 208 - без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням податкового органу ТОВ «РМ-Техно» звернулося до суду з позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що надання товарів (робіт, послуг) позивачу з боку ТОВ «Еліт Україна», ТОВ «Оріон Лідер», ТОВ «Іст Реалтігруп», ТОВ «Іст Сейл Маркет» підтверджується первинними документами, а тому позивачем правомірно сформована сума податкового кредиту по взаємовідносинам з вказаними контрагентами, відтак, збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість та нарахування штрафних санкцій здійснено відповідачем неправомірно, що свідчить про протиправність та необґрунтованість винесеного податкового повідомлення-рішення від 07.08.2013 № 7.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.14.1.179, 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді; податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що для віднесення платником податку до податкового кредиту суми податку на додану вартість необхідно, в тому числі, підтвердити відповідними бухгалтерськими документами факт отримання товару та його оплати, а також наявність мети отримання товару, пов'язаної із подальшим використанням отриманих товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

При цьому, в пункті 198.2 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Статтею 201 Податкового кодексу України встановлено порядок складання та вимоги до податкових накладних.

Відповідно до п.201.8 ст.201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст.183 цього Кодексу.

Згідно з п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до ч.1 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Як вбачається з матеріалів справи, у перевіряємому періоді позивач сформував податковий кредит за рахунок сум ПДВ по операціях з придбання товарів у ТОВ «Еліт Україна» (), ТОВ «Оріон Лідер» (), ТОВ «Іст Реалтігруп» (), ТОВ «Іст Сейл Маркет» ().

Отже, між ТОВ «РМ-Техно» (Покупець) та ТОВ «Еліт Україна» (Постачальник) укладено договір достачання №0305121 від 03.05.2012, відповідно до якого ТОВ «Еліт Україна» зобов'язався поставити в продовж строку дії Договору та передати у власність позивача Товар (телекомунікаційне обладнання, допоміжні матеріали до офісної техніки).

Відповідно до п.3.2 Договору найменування, асортимент, ціна та кількість товару що постачається вказується у супроводжувальних документах на Товар, а саме: рахунках - фактурах, видаткових накладних, які є невід'ємною частиною Договору.

Згідно п. 4.1 Договору ТОВ «Еліт Україна» повинен був поставляти товар на склад позивача, розташований за адресою: м. Київ, пр-т Відрадний, 95-Є.

Відповідно до п.12.1 Договору право власності на Товар переходить до позивача з моменту отримання Товару після підписання всіх приймально-передавальних документів згідно п. 4.3 Договору, а саме видаткової накладної.

На підтвердження реальності здійсненої господарської операції позивачем долучено до матеріалів справи наступні документи: копії видаткових накладних червень 2012 року; копії податкових накладних за період червень 2012 року; копії карток-рахунків № 281 (рух товару по складу) за червень 2012 року.

Позивачем, отриманий від ТОВ «Еліт Україна» товар використано у власній господарській діяльності та в подальшому продано іншим контрагентам (ТОВ «СЗ Холдинг», ТОВ «АНЕК», ТОВ «Мізгирь», ТОВ «Компанія «Конфіденційні Телекомунікації України», ТОВ «Нетвейв», ТОВ «Теком», ПАТ «Дирекс-Телеком», ТОВ «МВО», ПрАТ «Золоті ворота», ТОВ «Айті Бізнес Солюшн», ПАТ «Інформаційні комп'ютерні системи»).

Крім того, судом встановлено, що між ТОВ «РМ-Техно» (Покупець) та ТОВ «Оріон Лідер» (Постачальник) укладено договір постачання № 290711 від 29.07.2011, відповідно до якого ТОВ «Оріон Лідер» зобов'язався поставити в продовж строку дії Договору та передати у власність позивача Товар (телекомунікаційне обладнання, допоміжні матеріали до офісної техніки).

Відповідно до п. 3.2 Договору найменування, асортимент, ціна та кількість товару, що постачається, вказується у супроводжувальних документах на Товар, а саме: рахунках - фактурах, видаткових накладних, які є невід'ємною частиною Договору.

Згідно пункту п. 4.1 Договору ТОВ «Оріон Лідер» поставляв товар на склад позивача, розташований за адресою: м. Київ, пр-т Відрадний, 95-Є.

Відповідно до п.12.1 Договору право власності на Товар переходить до позивача з моменту отримання Товару після підписання всіх приймально-передавальних документів згідно п. 4.3 Договору, а саме видаткової накладної.

На підтвердження реальності здійсненої господарської операції позивачем долучено до матеріалів справи наступні документи копії податкових накладних копії податкових накладних за період вересень, листопад 2011 року, копії рахунків-фактури за серпень, вересень та листопад 2011 року копії видаткових накладних за вересень, листопад 2011 року; копії карток-рахунків № 281 за вересень 2011 року та за листопад 2011 року.

Позивач стверджує, що отриманий від ТОВ «Оріон Лідер» товар використано позивачем у власній господарській діяльності та в подальшому продано іншим контрагентам (ТОВ «Компанія «ІКС-КОМП», ТОВ «ВС Інвест», ТОВ «СЗ Холдинг», ТОВ «СП Діалог - Київ», ТОВ «С.В.Р.», ТОВ «ВІАЛ», ТОВ «Люксінвест», ТОВ «Одіком», ФОП ОСОБА_7, ТОВ «ДС-Альтернатива», ПАТ «Дирекс-Телеком», ТОВ «Люксінвест», ТОВ «Вест-Системи», ПП «НПП «Оптика-Юг», ТОВ «Інтегратор-Телеком», ТОВ «ЕП Енергопро». ТОВ «Нетлінк-Сервіс»).

Також, у перевіряємому періоді ТОВ «РМ-Техно» (як Покупець) укладено з ТОВ «Іст Сейл Маркет» (Постачальник) укладено договір постачання № 2 від 01.09.2011, у відповідності до якого, ТОВ «Іст Сейл Маркет» зобов'язалось поставити в продовж строку дії договору та передати у власність позивача Товар (телекомунікаційне обладнання, допоміжні матеріали до офісної техніки).

Відповідно до п. 3.2 Договору найменування, асортимент, ціна та кількість товару, що постачається, вказується у супроводжувальних документах на Товар, а саме: рахунках - фактурах, видаткових накладних та/або актах приймання-передачі товарів (виконаних робіт), які є невід'ємною частиною Договору.

Згідно з п.4.1 Договору ТОВ «ІСТ Сейл Маркет» поставляв товар на склад позивача, розташований за адресою: м. Київ, пр-т Відрадний, 95-С.

Відповідно до п.12.1 Договору право власності на Товар переходить до позивача з моменту отримання Товару після підписання всіх приймально-передавальних документів згідно п.4.3 Договору, а саме видаткової накладної.

В підтвердження виконання зазначеної операції позивачем долучено до матеріалів справи наступні документи: копії видаткових накладних за лютий, вересень, жовтень, листопад, грудень 2011 року; копії рахунків - фактури за вересень, жовтень, листопад, грудень 2011 року; копії податкових накладних: № 30 вересень, жовтень, листопад, грудень 2011 року; копії карток-рахунків № 281 (рух товару по складу) за вересень 2011 року на 16 арк., за жовтень 2011 року на 17 арк., за листопад 2011 року на 20 арк., за грудень 2011 року на 26 арк.

Водночас, позивачем долучено до матеріалів справи первинні та бухгалтерські документи що підтверджують використання товарів та послуг у власній господарській діяльності, зокрема надано копії видаткових накладних та довіреностей на отримання товару від позивача контрагентами - покупцями (ПАТ «КОТС», ТОВ «РИМ 2000», ТОВ «Компанія Ікс Комп», ТОВ «Інтегратор Телеком», ТОВ «СП Діалог-Київ», ТОВ «СЗ Холдинг», ТОВ «Айті Бізнес Солюшн», ТОВ «Астерос Україна», ТОВ «Корпоративні телекомунікації», ТОВ «Ка Паріс», ТОВ «Люксінвест», ТОВ «ДС-Альтернатива», ТОВ «С.В.Р.», ТОВ «Люксінвест», ТОВ «Нетлік Сервіс», ТОВ «Вест Системи», ТОВ «Ганіс»,ТОВ «Спейс Ай Ті», ТОВ «Нетвейв», ПАТ «Дирекс-Телеком», ТОВ «Трител», ТОВ «Леатер», ТОВ «Голден телеком», ТОВ «Арма Моторс», ТОВ «Телесвіт», ПП «ТФ «Реком», ТОВ «МЛ Компані», ТОВ «Техномир Николаев», ПАТ «АТЛАС», ТОВ «Медіателеком», ПП «Сімфі Тек»,Ю ТОВ «Віником Україна», НУ БІП України, ТОВ «Кримофістехсервіс», ПП «Екко-Інформ», тощо).

Окрім того, між ТОВ «РМ-Техно» (Замовник) та ТОВ «ІСТ Реалтігруп» (Підрядник) укладено договір підряду № 10 від 29.07.2011, відповідно до умов якого ТОВ «ІСТ Реалтігруп» зобов'язується виконувати роботи по щомісячному сервісному обслуговуванню обладнання АТС об'єктів Замовника, які вказані у Додатку №1, що невід'ємною частиною цього Договору, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу згідно умов Договору.

Згідно п. 3.1 Договору передбачено, що роботи виконуються для ТОВ «С.В.Р.».

Відповідно до п. 3.2 Договору - здавання-приймання послуг оформлюється Актом приймання-передачі наданих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, в підтвердження виконання робіт за вказаним Договором сторонами складено та підписано акт здачі-прийняття робіт № 609 від 30.12.2011.

Також, між ТОВ «РМ-Техно» (Замовник) та ТОВ «ІСТ Реалтігруп» (Підрядник) укладено договір підряду на виконання робіт по сервісному обслуговуванню обладнання №14 від 01.09.2011, згідно умов якого Замовник дає доручення, а Виконавець зобов'язується за плату надати роботи з технічного обслуговування техніки Замовника, а саме SDH-мультиплесорів, які розміщені на технічних площадках Замовника, перелік яких та місце знаходження вказано в Додатку №1 до дійсного Договору.

Згідно пунктів 1.2, 1.4 Договору передбачено, що на підтвердження факту надання Виконавцем Замовнику робіт відповідно до умов цього Договору складається акт приймання-передачі виконаних робіт в строк 5 календарних днів до дійсного договору.

Роботи виконуються для АТЗТ «Інтер-Телеком».

В підтвердження виконання зазначеної операції позивачем долучено до матеріалів справи копії додатку до Договору, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №610 від 30.12.2011.

Крім того, між ТОВ «РМ-Техно» (Замовник) та ТОВ «ІСТ Реалтігруп» (Підрядник) укладено договір підряду № 16 від 03.10.2011, відповідно до умов якого ТОВ «ІСТ Реалтігруп» зобов'язується виконати відповідно до умов цього Договору Роботи, перелік яких наведений у Додатку №1 до даного Договору, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити Роботи згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що Роботи проводяться у Першому пасажирському терміналі, що знаходяться за адресою: Україна, 61031, м. Харків, вул. Ромашкіна, 1, призначені для ТОВ «КРОК УКРАЇНА».

На підтвердження виконання умов зазначеного договору сторонами підписано акти приймання-передачі матеріалів №1 від 07.10.2011, №2 від 13.10.2011, №3 від 14.10.2011, №4 від 18.10.2011.

Також, між ТОВ «РМ-Техно» (Замовник) та ТОВ «ІСТ Реалтігруп» (Підрядник) укладено договір підряду № 17 від 30.09.2011, відповідно до умов якого ТОВ «ІСТ Реалтігруп» зобов'язується виконати Роботи, визначені у Замовленні, а Замовник зобов'язується їх прийняти та оплатити.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що Роботи призначені для ТОВ «КРОК УКРАЇНА», виконуються за адресою: 01034, Україна, м. Київ, вул. Володимирська, 46

На підтвердження виконання умов зазначеного договору сторонами підписано акт № 266 від 13.12.2011 здачі-прийняття робіт до цього Договору.

Окрім того, позивачем долучено до матеріалів справи первинні документи, на підтвердження використання послуг у власній господарській діяльності, зокрема це копії актів здачі - прийняття робіт від контрагентів - замовників послуг (ТОВ «Крок Україна», ТОВ «Голден Телеком», ТОВ «Люкс Інвест», ТОВ «С.В.Р.», ТОВ «Інтер Телеком»).

Також до матеріалів справи долучені оригінали банківських виписок на 38 аркушах, що підтверджують оплату позивачем товарів та послуг отриманих від контрагентів за спірними операціями, що є підтвердженням добросовісності позивача при здійсненні зазначених господарських операцій, а також сплату останнім сум ПДВ під час придбання товарів та послуг. Крім того, в зазначених виписках містяться і підтвердження факту використання товарів та послуг у власній господарській діяльності позивача з контрагентами покупцями/замовниками, що в свою чергу підтверджує наявність мети у позивача (отримання прибутку).

Представником позивача також надано копії договору суборенди нежитлових приміщень від 01 січня 2012 року № ВМ-01/01/12-11, додаткових угод №№ 1, 2 до нього та актів приймання-передачі приміщень.

Однак зазначені документи не підтверджують факт надання реальних послуг.

Разом з тим, відповідачем до суду апеляційної інстанції надано вирок Печерського районного суду м. Києва від 26.10.2016 у справі №757/17787/14-к, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 18.06.2013, ОСОБА_9, являючись фінансовим директором ТОВ «РМ-Техно» (), у червні 2012 року, вересні-листопаді 2011 року, грудні 2011 року, вересні-грудні 2011 року, в денний період часу знаходячись в офісному приміщенні ТОВ «РМ-Техно» за адресою: м. Київ, вул. Городецького, 11/Б, з метою ухилення від сплати податків, шляхом безпідставного завищення податкового кредиту підприємства створив видимість проведення фінансово-господарських операцій, за результатами яких штучно сформував податковий кредит з ПДВ, використовуючи реквізити суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності - ТОВ "Еліт Україна" (код 36136295), ТОВ «Оріон Лідер» (), ТОВ «Іст Реалтігруп» (), ТОВ «Іст Сейл Маркет» (), наступним чином:

В червні 2011 року, ОСОБА_9 надав невстановленим слідством особам необхідні дані та реквізити підприємства ТОВ «РМ-Техно», які у невстановленому місці склали договори постачання та підряду, а саме:

- від імені директора ТОВ «Оріон Лідер» ОСОБА_2 за №290711 від 29 липня 2011 року, №112011 від 11 листопада 2011 року;

- від імені директора ТОВ «Іст Реалтігруп» за №10 від 29 липня 2011 року, №17 від 30 вересня 2011 року, 14 від 01 вересня 2011 року, №15 від 30 вересня 2011 року;

- від імені директора ТОВ «Іст Сейл Маркет» ОСОБА_10 за №2 від 01 вересня 2011 року;

- від імені ТОВ "Еліт Україна" ОСОБА_11 за №0305121 від 03.05.2012;

відповідно умов яких:

- ТОВ «Оріон Лідер» взяло на себе зобов'язання поставити та передати у власність товар, для ТОВ «РМ-Техно»;

- ТОВ «Іст Реалтігруп» взяло на себе зобов'язання, виконати роботи по щомісячному сервісному обслуговуванню обладнання АТС для ТОВ «СВР», роботи, роботи з обслуговування SDH-мультиплексорів та здійснювати сервісне/технічне обслуговування телекомунікаційного обладнання для ТОВ «РМ-Техно»;

- ТОВ «Еліт Україна» взяло на себе зобов'язання поставити та передати у власність товар, для ТОВ «РМ-Техно»;

В подальшому, з метою створення видимості надання послуг та поставки товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Еліт Україна» (), ТОВ «Оріон Лідер» (), ТОВ «Іст Реалтігруп» (), ТОВ «Іст Сейл Маркет» (), невстановлені особи в період з липня 2011 року по грудень 2012 року склали від імені вказаних підприємств податкові накладні, видаткові накладні та відповідно акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) щодо виконання умов вищезазначених договорів.

Товарно-матеріальні цінності, роботи (послуги) відповідно до вищезазначених договорів працівниками ТОВ «Еліт Україна» (), ТОВ «Оріон Лідер» (), ТОВ «Іст Реалтігруп» (), ТОВ «Іст Сейл Маркет» () для ТОВ «РМ-Техно» фактично не поставлялися та не виконувалися.

Фінансовий директор ТОВ «РМ-Техно» ОСОБА_9, достовірно знаючи про фактичне невиконання умов договорів, тобто невиконання жодних робіт (ненадання послуг) та фактичної поставки в адресу ТОВ «РМ-Техно» товарно-матеріальних цінностей, передав головному бухгалтеру ТОВ «РМ-Техно», який готує документи податкової звітності та який не був обізнаний про фактичне проведення даних операцій для врахування в складі податкового кредиту.

В подальшому, нібито за виконані умови вищевказаних договорів ОСОБА_9 перерахував з розрахункового рахунку ТОВ «РМ-Техно» на розрахункові рахунки ТОВ «Еліт Укаїна», ТОВ «Оріон Лідер», ТОВ «Іст Реалтігруп», ТОВ «Іст Сейл Маркет», грошові кошти в сумі 13 000 057, 85 грн., в яких ПДВ складає 2 600 011, 57 грн.

Фактично же роботи (послуги) та поставки товарів були виконанні не ТОВ «Еліт Україна», ТОВ «Оріон Лідер», ТОВ «Іст Реалтігруп», ТОВ «Іст Сейл Маркет», а невстановленими слідством особами і відповідно ТОВ «РМ-Техно» не мало права на включення суми 2 600 011, 57 грн. до складу податкового кредиту в результаті чого, в порушення вимог п.198.6 ст. 198, п. 201.4 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.10 за №2755-VI із змінами та доповненнями, фінансовим директором ТОВ «РМ-Техно» ОСОБА_9 занижено податок на додану вартість за періоди: червень 2012 року, вересень-листопад 2011 року, грудень 2011 року, вересень-грудень 2011 року на загальну суму 2 600 011, 57 грн.

Так, за результатами фінансово-господарської діяльності за вищевказаний період часу фінансовий директор ТОВ «РМ-Техно» ОСОБА_9, з метою ухилення від сплати податків, достовірно знаючи про те, що ТОВ «РМ-Техно» незаконно завищено податковий кредит з ПДВ, використовуючи реквізити суб'єктів підприємницької діяльності, а саме: ТОВ «Еліт Україна» (), ТОВ «Оріон Лідер» (), ТОВ «Іст Реалтігруп» (), ТОВ «Іст Сейл Маркет» (), в порушення вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, занизив податок на додану вартість на загальну суму 2 600 011,57 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великому розмірі, оскільки вказана сума більше ніж в три тисячі разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Вказане підтверджується і наявними в матеріалах справи протоколами допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та ОСОБА_14 які фактично вказали на безтоварність операцій між ТОВ «РМ-Техно» та підприємствами, які нібито надавали останньому послуги з сервісного обслуговування телекомунікаційного обладнання.

Таким чином враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Стаття 205 КК України встановлює відповідальність за дії, які з зовнішнього боку є цілком легальними. При цьому особи, які стоять за створеним або придбаним суб'єктом підприємництва, насправді мають на меті не зайняття повноцінною, самодостатньою підприємницькою діяльністю, а зовсім інше - прикриваючись комерційною юридичною особою як ширмою, вони прагнуть приховати свою незаконну діяльність. Ключовою характеристикою розглядуваного злочину треба визнати підпорядкованість офіційно відображеної в установчих документах і, можливо, фактично здійснюваної підприємницької діяльності конкретним незаконним цілям.

Колегія суддів зазначає, що за встановлених вироком суду обставин вбачається, фінансовим директором ТОВ «РМ-Техно» (), у червні 2012 року, вересні-листопаді 2011 року, грудні 2011 року, вересні-грудні 2011 року з метою ухилення від сплати податків, шляхом безпідставного завищення податкового кредиту підприємства створив видимість проведення фінансово-господарських операцій, за результатами яких штучно сформував податковий кредит з ПДВ, використовуючи реквізити суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності - ТОВ "Еліт Україна" (код 36136295), ТОВ «Оріон Лідер» (), ТОВ «Іст Реалтігруп» (), ТОВ «Іст Сейл Маркет» ().

Колегія судді враховує позицію Верховного Суду викладену у постанові від 23.01.2018, справа №826/7047/13-а зокрема про те, що сам факт порушення кримінальної справи не вказує на наявність обставин, які не потребують доказування, разом з тим, зазначені обставини підлягають врахуванню з огляду на те, що в податкових накладних, прийнятих до обліку, з цими контрагентами, зазначені прізвища саме цих осіб.

Разом з тим, колегія суддів враховуючи обставини встановлені вироком Печерського суду міста Києва від 26.10.2016 надані позивачем документи до суду першої інстанції не підтверджують реального характеру здійснення господарської операції, з огляду на відсутність у контрагентів адміністративно-господарських можливостей (основних фондів, трудових ресурсів), необхідних для здійснення поставки; відсутність доказів транспортування товару від постачальника до позивача. відсутність будь-якої іншої документації, крім видаткових та податкових накладних, на підтвердження фактичної поставки товару, як-то: письмових запитів (замовлень) на поставку, рахунків на оплату, технічної документації на товар тощо.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, про неправомірність формування позивачем податкового кредиту та складу витрат на підставі первинних документів, які не можуть вважатися належно оформленими, відповідно посвідчувати факт здійснення господарської операції.

Обов'язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з'ясування обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 7, частин 4 та 5 ст. 11 КАС України та закріплено також у частині 4 ст. 9 КАС України.

Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до частини 2 ст. 242 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно з частиною 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись 242, 246, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «РМ -Техно» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання противним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: А.Б. Парінов

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 20 лютого 2019 року.