Справа № 440/4129/18
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4129/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Гнітько О.О.,

представника позивача - Ворони О.А.,

представника відповідачів - Шимки М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" /надалі - позивач; ТОВ "Квант Плюс"/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України /надалі - відповідач-1; ДФС України/, Головного управління ДФС у Полтавській області /надалі - відповідач-2; ГУ ДФС у Полтавській області/ про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Полтавській області №948346/31618527 від 09.10.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 41 від 21.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс", в строки визначені нормами діючого законодавства, № 41 від 21.11.2017 на суму 215763 грн., в тому числі ПДВ 35960,50 грн. - направлена на реєстрацію 27.11.2017, реєстраційний номер документу .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірне рішення є неправомірним та необґрунтованим через відсутність належних доказів порушення підприємством податкового законодавства. Позивач вказує, що контролюючому органу було надано передбачені законодавством документи, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та ПАТ "Нафтогазвидобування", тому відповідач не мав правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної від 21.11.2017 №41. Крім того вважає, що контролюючим органом розглянуто подані ним документи з порушенням терміну їх розгляду, оскільки документи розглянуті на протязі 193 днів з дати отримання контролюючим органом відповідного пакету документів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/4129/18, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10:30 26 грудня 2018 року.

14 грудня 2018 року до суду надійшов відзив відповідачів на позов /а.с. 61-63/, у якому представник ДФС України та ГУ ДФС у Полтавської області просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення встановлено, що позивачем надано копії документів до зупиненої податкової накладної №41 від 21.11.2017, які не є належними доказами для підтвердження господарської операції. Відтак, Комісія при ГУ ДФС у Полтавській області, діючи у відповідності до приписів Податкового кодексу України, забезпечуючи виконання покладених на неї функцій, правомірно прийняла спірне рішення на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року підготовче засідання відкладено до 11:00 24 січня 2019 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 14:00 14 лютого 2019 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Судом встановлено, що ТОВ "Квант Плюс" (ідентифікаційний код 31618527) зареєстроване як юридична особа 08.08.2001, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Квант Плюс" /а.с. 16-24/ та станом на 11.12.2017 позивач мав право на здійснення наступних видів діяльності: 43.21 Електромонтажні роботи, 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами, 46.47 Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям, 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. н. в. і. у., 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, 42.22 Будівництво споруд і устаткування промислового призначення, 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.

22.06.2017 між Приватним акціонерним товариством "Нафтогазвидобування" (покупець) та ТОВ "Квант Плюс" (постачальник) укладено договір №2517-НГД про закупівлю товару /а.с. 32-44, 65-71/, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити покупцю товар, зазначений в специфікації, а покупець - прийняти і оплатити такий товар, 2016-2017 року виготовлення, в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно зі специфікацією. Пунктом 1.6 цього договору передбачено, що при поставці товару за цим договором сторонами будуть використовуватися вимоги Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "ІНКОТЕРМС" в редакції 2010 року, із урахуванням особливостей, пов'язаних з внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник повинен поставити покупцю товар, якість якого відповідає вимогам діючих стандартів, технічних умов, умовам, визначеним у сертифікації (п. 1.1. цього договору) та підтверджується сертифікатом якості (паспорт якості) або іншим документом заводу-виробника, що підтверджує якість товару та направляється покупцю одночасно з товаром, що поставляється.

Згідно з пунктами 3.1, 4.1 цього договору ціна на товар, що поставляється вказується в специфікації та є незмінною протягом строку дії цього договору, крім випадків, встановлених діючим законодавством України. Розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем поставленого покупцю товару протягом 5 робочих днів починаючи з 60-го календарного дня з дати поставки відповідного товару на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 цього Договору.

Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 договору поставка товару буде виконуватися на умовах DDР згідно з Правилами "ІНКОТЕРМС" у редакції 2010 р. у місце призначення поставки товару: УКПГ "Семиренки", вул. Шкільна, 4Б, с. Ковалівка, Шишацький район, Полтавська область. Поставка товару здійснюється автомобільним транспортом.

Пунктом 11.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання обома сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2018 року, а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх грошових зобов'язань.

На виконання умов договору №2517-НГД про закупівлю товару від 22.06.2017 ТОВ "Квант Плюс" 21.11.2017 здійснено поставку товару, що підтверджується видатковою накладною №О від 21.11.2017 та товарно-транспортною накладною №926058 від 21.11.2017, копії яких наявні у матеріалах справи /а.с. 45, 46, 74/.

27.11.2017 ТОВ "Квант Плюс" направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 21.11.2017 №41 на труби обсадні 127х9.19 мм Р-110 кількістю 3,127 т на загальну суму 215763 грн., в тому числі ПДВ - 35960,50 грн. /а.с. 25, 82/.

За результатами розгляду податкової накладної від 21.11.2017 №41 контролюючий орган 27.11.2017 через Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України, версія 2.2.16.10" направив ТОВ "Квант Плюс" квитанцію, у якій зазначено: "Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Виявлені помилки: відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 7306. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2007 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу" /а.с. 26, зворот а.с. 82/.

30.03.2018 ТОВ "Квант Плюс" направило контролюючому органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено від 30.03.2018 №5 /а.с. 27-28, 83/, до якого додано пояснення /а.с. 29-31, 80-81/, а також копії документів, перелік яких зазначено у вказаних поясненнях /а.с. 65-79/. Факт надіслання 30.03.2018 повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК та доставку його до центрального рівня Державної податкової служби України підтверджується квитанцією № 1 від 30.03.2018 /а.с. 28/.

09.10.2018 комісією ГУ ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №948349/31618527 про відмову у реєстрації податкової накладної від 21.11.2017 №41 /а.с. 14-15, 84-85/.

Відповідно до вказаного рішення підставою для відмови у реєстрації податкової накладної від 21.11.2017 №41 є "ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), в тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.". В якості додаткової інформації зазначено, що п. 1.1 договору №2517-НГД про закупівлю товару від 22.06.2017 передбачено, що постачальник зобов'язується поставити покупцю товар, зазначений у специфікації, а покупець прийняти такий товар 2016-2017 року виготовлення. Проте платником надано документи на придбання труб обсадних 2013 року виготовлення.

Позивач не погодився з рішенням про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.10.2018 №948349/31618527, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.10.2018 №948349/31618527, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 74.3 статті 74 Податкового кодексу України передбачено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (надалі - Порядок №1246) визначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Положеннями пункту 13 Порядку №1246 встановлено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Наказ №567).

Зі змісту квитанції №1 щодо податкової накладної від 21.11.2017 №41, складеної ТОВ "Квант Плюс", встановлено, що контролюючим органом сформульовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом МФУ №567.

Пунктом 6 Критеріїв встановлено, що моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60 % - від 0,02 до 0,03; більше 50 % - від 0,015 до 0,02; більше 40 % - від 0,01 до 0,015, більше 30 % - від 0,005 до 0,01, більше 20 % - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Проте, у порушення вимог підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, відповідачем не зазначено у квитанції №1 конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, який став підставою для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Натомість, в якості причин для зупинення реєстрації податкової накладної у вказаній квитанції зазначено наступне: "ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 7306". Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2007 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Відповідно до пункту 1 вказаного переліку, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу даних норм законодавства слідує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

У квитанції №1 щодо податкової накладної від 21.11.2017 №41 відповідач не зазначив конкретного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання відповідної податкової накладної.

Відповідно до пунктів 14, 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. N 117 /надалі - Порядок №117/ перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 Порядку №117 встановлено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 18 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Пунктом 23 Порядку №117 встановлено, що комісією регіонального рівня протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку: щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу; щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Однак, у порушення вказаної норми оскаржуване рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №948349/31618527 прийнято комісією, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в такій реєстрації регіонального рівня лише 09 жовтня 2018 року, тоді як пояснення та копій документів були подані позивачем до контролюючого органу 30 березня 2018 року.

Згідно з пунктом 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як встановлено судом, 09.10.2018 комісією ГУ ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №948349/31618527 про відмову у реєстрації податкової накладної від 21.11.2017 №41 /а.с. 14-15, 84-85/, в обґрунтування якого зазначено про "ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), в тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.". В якості додаткової інформації вказано, що п. 1.1 договору №2517-НГД про закупівлю товару від 22.06.2017 передбачено, що постачальник зобов'язується поставити покупцю товар, зазначений у специфікації, а покупець прийняти такий товар 2016-2017 року виготовлення. Проте платником надано документи на придбання труб обсадних 2013 року виготовлення.

Оцінюючи реальність господарських операцій позивача з Приватним акціонерним товариством "Нафтогазвидобування" представник відповідачів у відзиві на позовну заяву зазначив, що платником на підтвердження операції з реалізації "труб обсадних 127х9,19 мм Р-110" надано сертифікат якості на труби обсадні, який виданий ОАО "СинТЗ" до контракту №ТD-1076 від 01.11.2012 для вантажоотримувача ООО"Нефтесервіс" (Україна), тоді як постачальником зазначених труб є ООО "Трубоекспорт" (РФ) згідно контракту купівлі-продажу №1909 від 19.09.2016. Крім того, п. 1.1 договору №2517-НГД про закупівлю товару від 22.06.2017 передбачено, що постачальник зобов'язується поставити покупцю товар, зазначений у специфікації, а покупець прийняти такий товар 2016-2017 року виготовлення. Проте платником надано документи на придбання труб обсадних 2013 року виготовлення. Як наслідок прийнято рішення щодо відмови в реєстрації податкової накладної №41 від 21.11.2017.

Матеріалами справи підтверджено, що 19.09.2016 між ТОВ "Квант Плюс" (покупець) та ООО "Трубоэкспорт", Росія (продавець) укладено контракт №1909 купівлі-продажу, за умовами якого продавець зобов'язується здійснити поставку, а покупець прийняти та оплатити товар: труби електрозварювальні обсадні та муфти до них d 127 х 9,19 марки сталі Р-110, 2013 року виробництва, сертифікат №33107 від 30.01.2013 р. в кількості 21 т за ціною 4680,00 рублів РФ за одну тону на загальну суму 982800 рублів РФ 00 коп., без ПДВ /а.с. 72-73/.

Труби обсадні, що використовуються на буріння нафтових та газових свердловин: труба електрозварювальна обсадна діаметром 127 х 19,9 мм, з некорозійностійкої сталі марки Р110, рік виготовлення - 2013 р., сертифікат №33107 від 30.01.2013 ввезені на територію України за митною декларацією №806020002/2016/008220 від 03.10.2016 /а.с. 53, 76/.

До вказаної митної декларації№806020002/2016/008220 від 03.10.2016 додано, серед іншого, сертифікат якості №33107, виданий ВАТ "Синарский трубный завод" 30.01.2016, у якому в якості вантажоотримувача зазначено ООО "Нефтесервис" /а.с. 75, 76, зворот а.с. 76/.

Також на підтвердження фактичної закупівлі товару у ООО "Трубоэкспорт" згідно контракту №1909 купівлі-продажу від 19.09.2016 позивачем надано до контролюючого органу та до суду копії платіжного доручення в іноземній валюті № 22 від 29.09.2016, рахунку-фактури №00000024 від 28.09.2016, міжнародної товарно-транспортної накладної /а.с. 77-79/.

Відтак, невірне зазначення у сертифікаті якості №33107 від 30.01.2016 найменування вантажоотримувача не спростовує факту поставки зазначеного вище товару згідно контракту №1909 купівлі-продажу від 19.09.2016 за митною декларацією №806020002/2016/008220 від 03.10.2016, а тому не може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної від 21.11.2017 №41, складеної постачальником (продавцем) ТОВ "Квант Плюс" отримувачу (покупцю) Приватному акціонерному товариству "Нафтогазвидобування".

Труби обсадні 127 х 9,19 мм Р-110 кількістю 3,127 т на загальну суму 215763 грн., в тому числі ПДВ - 35960 грн. 50 коп., були поставлені товарно-транспортною накладною №926058 від 21.11.2017 /а.с. 46, 74/ та отримані ПрАТ "Нафтогазвидобування" за видатковою накладною №О від 21.11.2017 /а.с. 45/, доказів відмови від прийняття товару або його повернення згідно договору №2517-НГД про закупівлю товару від 22.06.2017 до суду не надано, хоча умовами вказаного договору передбачено таке право покупця, відтак суд критично оцінює доводи відповідачів щодо нереальності господарської операції, оформленою податковою накладною від 21.11.2017 №41, з посиланням на те, що платником надано документи на придбання труб обсадних 2013 року виготовлення, тоді як п. 1.1 договору №2517-НГД про закупівлю товару від 22.06.2017 передбачено, що постачальник зобов'язується поставити покупцю товар, зазначений у специфікації, а покупець прийняти такий товар 2016-2017 року виготовлення.

Враховуючи викладені обставини, зважаючи на наявність у позивача передбачених чинним законодавством документів, необхідних для складання та реєстрації податкової накладної від 21.11.2017 №41 за фактом господарської операції з ПрАТ "Нафтогазвидобування", а також на те, що такі документи були надані контролюючому органу, беручи до уваги, що реальність господарської операції може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків, суд дійшов висновку, що у ГУ ДФС у Полтавській області були відсутні правові підстави для відмови у реєстрації такої податкової накладної, а тому рішення комісії Головного управління ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 09 жовтня 2018 року №948349/31618527, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 21.11.2017 №41 прийняте без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто необґрунтовано, а відтак підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс", в строки визначені нормами діючого законодавства, № 41 від 21.11.2017 на суму 215763 грн., в тому числі ПДВ 35960,50 грн. - направлена на реєстрацію 27.11.2017, реєстраційний номер документу , суд виходить з наступного.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, абзацами 5, 6, та 7 вступної частини Рекомендації Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам "Щодо вдосконалення національних засобів правового захисту", ухваленої на 114-й сесії 12.05.2004, передбачено, що, відповідно до вимог статті 13 Конвенції, держави-члени зобов'язуються забезпечити будь-якій особі, що звертається з оскарженням порушення її прав і свобод, викладених в Конвенції, ефективний засіб правового захисту в національному органі; крім обов'язку впровадити такі ефективні засоби правового захисту у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини, на держави покладається загальний обов'язок розв'язувати проблеми, що лежать в основі виявлених порушень; саме держави-члени повинні забезпечити ефективність таких національних засобів як з правової, так і практичної точок зору, і щоб їх застосування могло привести до вирішення скарги по суті та належного відшкодування за будь-яке виявлене порушення.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань.

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010, передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про те, що належним та ефективним способом захисту прав позивача буде зобов'язання Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053 ідентифікаційний код 39292197) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 21 листопада 2017 року №41, подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (ідентифікаційний код 31618527) 27 листопада 2017 року.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Стосовно клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов'язання відповідача ДФС України подати в двотижневий строк після набрання законної сили рішення суду звіт про виконання судового рішення, суд зазначає про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписами вказаної норми покладення таких зобов'язань на суб'єкта владних повноважень є правом, а не обов'язком суду.

Суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть добровільно вживатися заходи з метою виконання даного судового рішення.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3524 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 27032 від 20.11.2018 /а.с. 5/.

З огляду на вищевикладене, у зв'язку із задоволенням адміністративного позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (ідентифікаційний код 39461639, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (вул. Конституції, 13, м. Полтава, 36020, ідентифікаційний код 31618527) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні), а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 39292197) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (вул. Конституції, 13, м. Полтава, 36020, ідентифікаційний код 31618527) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

На підставі викладено, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (вул. Конституції, 13, м. Полтава, 36020, ідентифікаційний код 31618527) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 39292197), Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 39461639) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 09 жовтня 2018 року №948349/31618527.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053 ідентифікаційний код 39292197) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 21 листопада 2017 року №41, подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (ідентифікаційний код 31618527) 27 листопада 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (ідентифікаційний код 39461639, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (вул. Конституції, 13, м. Полтава, 36020, ідентифікаційний код 31618527) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 39292197) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (вул. Конституції, 13, м. Полтава, 36020, ідентифікаційний код 31618527) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Полтавський окружний адміністративний суд.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 22 лютого 2019 року.

Суддя С.С. Сич