Справа № 0940/2173/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/32/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Сапіга В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатсервіс" на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року (головуючий суддя Микитюк Р.В., м.Івано-Франківськ) у справі № 0940/2173/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатсервіс" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій -

В С Т А Н О В И В:

14.11.2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатсервіс" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій - повернуто позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм процесуального права зазначив, що суд в ухвалі про залишення позовної заяви без руху безпідставно вказував про необхідність сплати ТзОВ «Прикарпатсервіс» судового збору за кожну із заявлених ним позовних вимог, а ухвалою від 04 грудня 2018 року безпідставно повернув його позовну заяву у зв'язку з неусуненням недоліку, зазначеного у вказаній вище ухвалі. Зазначає, що всі заявлені в даній справі позовні вимоги є похідними від вимоги про визнання оскаржуваного рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області протиправним, з огляду на що мають оплачуватись як за подання однієї позовної вимоги, що і було зроблено ТзОВ «Прикарпатсервіс». , просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу подано на ухвалу судді про повернення позовної заяви, суд відповідно до вимог частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатсервіс" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання документа про сплату судового збору в розмірі 3524,00 гривень.

Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху отримана позивачем 21.11.2018 року за адресою зазначеною у позовній заяві, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання зазначеної ухвали позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначено, що визнання протиправним та скасування рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня - Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області за №698180/38554135 від 14.05.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №1429 від 01.11.2017, визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань розгляду скарг ДФС України №9124/38554135/2 від 04.06.2018 та зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну №1429 від 01.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем її подання є однією вимогою, а отже, позивач вважає, що за заявлені до суду 3 позовних вимоги немайнового характеру, має бути сплачено судовий збір як за 1 позовну вимогу немайнового характеру.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суддя суду першої інстанції виходив з того, що позовна заява містить три вимоги немайнового характеру, тоді як судовий збір сплачено лише за одну, і такий недолік позовної заяви ТзОВ «Прикарпатсервіс» не був усунутий.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно приписів статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд, зокрема, може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну з них.

Зі змісту позовної заяви ТзОВ «Прикарпатсервіс» видно, що фактично позивачем заявлено одну вимогу, яка стосується протиправної, на його думку, відмови щодо реєстрації податкової накладної, за яку і був сплачений судовий збір, а не три, як зазначав суддя суду першої інстанції.

Проте, неправильно визначивши кількість позовних вимог та розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання позовної заяви ТзОВ «Прикарпатсервіс», суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліку, а згодом - для її повернення.

Відповідно до приписів частини першої статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин, суд вважає, що суддею суду першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, що відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, наданих статтею 320 КАС України, є підставою для скасування оскарженої ухвали судді та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 312, 313, 320, 321, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатсервіс» задовольнити. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року у справі № 0940/2173/18 - скасувати та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. П. Сапіга