Справа № 808/3710/17
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 808/3710/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач),

суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» Ірклієнка Юрія Петровича на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року в адміністративній справі №808/3710/17 (головуючий суддя 1-ї інстанції Калашник Ю.В.) за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» Ірклієнка Юрія Петровича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 06.12.2017 року звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування наслідків нікчемності правочину по перерахуванню ПрАТ «Запоріжсталь-АГ» з власного рахунку НОМЕР_1 на банківський рахунок позивача НОМЕР_2 грошових коштів у розмірі 199000 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно позивача, якій необхідно здійснити відшкодування коштів за банківським вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року адміністративний позов задоволений.

Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» Ірклієнка Юрія Петровича щодо застосування наслідків нікчемності правочину по перерахуванню ПрАТ «Запоріжсталь-АГ» з власного рахунку НОМЕР_1 на банківський рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_2 грошових коштів у розмірі 199000 грн..

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» Ірклієнка Юрія Петровича щодо не включення ОСОБА_3 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» Ірклієнка Юрія Петровича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно ОСОБА_3, якій необхідно здійснити відшкодування коштів за банківським вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2018 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17 грудня 2018 року скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2018 року та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно тексту апеляційної скарги відповідач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення норм процесуального та матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що переказ коштів з рахунку Приватного акціонерного товариства «Запоріжсталь-АГ», відкритого в банку, на рахунок позивача був здійснений під час здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» (11.01.2017 року), тобто вже після початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку, а тому такі кошти не можуть бути відшкодовані у відповідності до ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Перераховані на рахунок позивача кошти від ПАТ «Запоріжсталь-АГ» з призначенням платежу «Перерахування безвідсоткової фінансової допомоги згідно договору поворотної фінансової допомоги №3 від 29.12.2016 року» не є його власними коштами та не являються вкладом в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вказує, що відповідно до положень цього Закону та наказів від 11.01.2017 року №2-Ф, 3-Ф, 5-Ф, 6-Ф Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Платинум Банк», введено заборону на здійснення в банку видаткових операцій, а у відповідності до ч.3 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку є нікчемними. Наголошено також на цивільно-правовій природі даного спору, заявник апеляційної скарги вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивач подавала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до наданого суду апеляційної інстанції рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.10.2018 року №2743 відсторонено від виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнка Юрія Петровича та з 12.10.2018 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Грошову Світлану Василівну.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 грудня 2016 року між позивачем та ПАТ «Платинум Банк» укладено договір про надання банківських послуг фізичним особам на підставі заяви/анкети-договору №1-1-9РV96Z, на підставі та за умовами якого ПАТ «Платинум Банк» відкрив позивачу поточний рахунок в національній валюті України та в іноземній валюті НОМЕР_2, на який зобов'язувався приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять клієнту, на зберігання і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів.

На відкритий на ім'я позивача банківський рахунок 11 січня 2017 року ПрАТ «Запоріжсталь-АГ» перераховано 199000,00 грн. у безготівковій формі за платіжним дорученням №3 від 11 січня 2017 року.

Постановою Правління Національного банку України №14-рш/БТ від 10 січня 2017 року ПАТ «Платинум Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі зазначеного рішення виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11 січня 2017 року №85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 23 лютого 2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 лютого 2017 року №743 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Запроваджено процедуру ліквідації ПАТ «Платинум Банк» строком на два роки з 24 лютого 2017 року по 23 лютого 2019 року включно, призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнка Юрія Петровича.

З 15 лютого 2017 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав виплати коштів вкладникам ПАТ «Платинум Банк» за договорами, строк дії яких закінчився до 10 січня 2017 року включно, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки).

05 травня 2017 року позивач звернулась до директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ворушиліна К.М. із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним в ПАТ «Платинум Банк».

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30 травня 2017 року вих. №37-036-11237/17 позивача повідомлено, що відповідно до Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування від 09 серпня 2012 року №14, список вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми, складає Уповноважена особа Фонду гарантування. Повідомлено також, що станом на 30 травня 2017 року у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутня інформація про включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Платинум Банк».

12 червня 2017 року позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнка Ю.П. з листом щодо включення її до переліку вкладників ПАТ «Платинум Банк», які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування.

Відповідач своїм листом від 20 липня 2017 року вих. №10/6232-Л повідомлено позивача, що відповідно до статей 36, 38 Закону №4452-VI встановлена нікчемність правочину по перерахуванню юридичною особою з власного рахунку на поточний рахунок позивача грошових коштів. Наведений правочин визнаний відповідачем нікчемним з підстави, передбаченої пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI, а саме: правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстав, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (а.с.27).

Визнаючи правочин нікчемним, відповідач також послався на частину третю статті 36 Закону №4452-VI, якою встановлено, що правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку, є нікчемними.

Крім того, 20 червня 2017 року на адресу позивача від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнка Ю.П. надійшло повідомлення №10/4678-Л від 31 травня 2017 року про нікчемність правочинів по перерахуванню ПрАТ «Запоріжсталь-АГ» з власного рахунку НОМЕР_1 на рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_2 грошових коштів у розмірі 199000,00 грн. на підставі договору поворотної фінансової допомоги №3 від 29 грудня 2016 року, згідно зі статтею 36 та пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI (а.с.28).

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач оскаржила їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перераховані від ПрАТ «Запоріжсталь-АГ» на поточний рахунок позивача кошти є вкладом у розумінні приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому відповідач у наданому повідомленні не обґрунтував, з яких саме підстав він дійшов висновку, що правочин по перерахуванню ПрАТ «Запоріжсталь-АГ» з власного рахунку на розрахунковий рахунок позивача коштів у розмірі 199000 грн. має ознаки нікчемності у розумінні приписів ч.3 ст.38 вказаного Закону. Крім того, чинним законодавством України не встановлено заборони банку після визнання його проблемним укладати договори, відкривати поточні рахунки та зараховувати на рахунок кошти.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інтанції з огляду на таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі - по тексту Закон №4452-VI).

Статтею 3 Закону №4452-VI закріплено правовий статус Фонду. Так, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права. Керівними органами Фонду є адміністративна рада та виконавча дирекція.

В силу частини 1 статті 36 Закону №4452-VI з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Статтею 37 вказаного Закону визначено, що Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Згідно частини 1 статті 46 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку (частина 5 статті 45 Закону №4452-VI).

Частиною 1 статті 26 Закону №4452-VI закріплено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно із ч.2 ст.27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема:

- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону № 4452-VI правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Згідно з частиною четвертою статті 38 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до частини п'ятої статті 38 цього ж Закону у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Підставою для віднесення правочину, вчиненого позивачем, до категорії нікчемних є те, що у ході проведення комісією з перевірки вкладів фізичних осіб перевірки виявлено, що грошові кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли внаслідок так званого «дроблення» великого депозиту іншого клієнта, з метою відшкодування грошових коштів за рахунок Фонду.

У листі уповноваженої особи Фонду ПАТ «Платинум Банк» від 20.07.2017 року №10/6232-Л зазначено, що під час перевірки банківських рахунків, операції по рахунку на якому обліковуються кошти позивача підпадають під ознаки нікчемності згідно ч. 3 ст. 36, п. 7 ч. 3 ст. 38 №4452-VI.

Проте, колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано доказів наявності підстав, які наведені у статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» для визнання нікчемним правочину у випадку, який розглядається.

Так, частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В силу вимог частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

За правилами частини третьої цієї ж статті у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Разом із тим, ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не наведено підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу у досліджуваному випадку, відповідачем також не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

За таких обставин твердження відповідача щодо нікчемності договору банківського вкладу є припущенням, яке не доведено належними доказами у встановленому законом порядку.

Щодо визнання відповідачем правочину по перерахуванню на банківський рахунок позивача грошових коштів нікчемним на підставі частини 3 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якою встановлено, що правочини, вчинені с органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку, є нікчемними, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Отримання гарантованої суми відшкодування кошів за вкладом є гарантією, яка прямо передбачена частиною 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тобто є такою, що встановлена законодавством.

Статтею 75 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено обов'язок Національного банку України прийняти рішення про віднесення банку до категорії проблемних відповідно критеріїв, визначених в ньому.

Рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Національний банк України має право заборонити проблемному банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від проблемного банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

Основним підзаконним нормативним актом, що регулює діяльність банків у випадку визнання їх проблемними, є Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 року №346 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 5.1. Положення Національний банк України має право запровадити особливий режим контролю за діяльністю банку та призначити куратора банку у випадках, передбачених нормативно-правовими актами Національного банку.

Згідно з пунктами 5.2., 5.3. Положення Національний банк України для здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку одночасно з призначенням куратора банку може залучати фахівців з бухгалтерського обліку, юридичних питань, з питань платіжних систем, інформаційних технологій та з інших питань. Рішення про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку, строк дії особливого режиму контролю за діяльністю банку та повноважень куратора банку, повноваження куратора банку, відміну/дострокову відміну запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку приймає Правління Національного банку України.

Отже, чинним законодавством України не встановлено заборони банку після визнання його проблемним укладати договори, відкривати поточні рахунки та зараховувати на рахунок кошти.

Крім того, як зазначено вище, рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею. А тому, позивач, як клієнт банку, на момент перерахування третьою особою на банківський рахунок грошових коштів та зарахування банком цих коштів на рахунок позивача 11.01.2017 року, тобто в той же день, коли було прийняте відповідачем рішення від 11.01.2017 року № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», не знав і не міг знати про існування вказаної постанови Національного банку України № 14-рш/БТ від 10.01.2017 року щодо віднесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних та встановлення будь-яких обмежень щодо здійснення банком банківських операцій, а також жодним чином не міг перевірити під час укладання наведеного правочину вказану інформацію, яка є банківською таємницею. За таких підстав, позбавлення позивача гарантованого державою права на відшкодування коштів за його вкладом є протиправним та наслідки, передбачені статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Слід також зазначити, що згідно з пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, в свою чергу, вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Тобто, Закон не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме що вкладом повинні бути кошти, внесені безпосередньо вкладником.

В свою чергу, сам факт знаходження на рахунках позивача грошових коштів відповідачем не заперечується.

Таким чином, відповідачем не доведено наявність правових підстав стосовно не включення позивача до переліку рахунків вкладників ПАТ «Платинум Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду як вкладника відповідно до договору банківського вкладу, а тому така бездіяльність уповноваженої особи суперечить приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є протиправною.

Відповідно, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що позивач є тією особою, яка набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому остання протиправно не була включена до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів.

Щодо посилань відповідача, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду від 12.04.2018 року (справа № 820/11591/15) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що Закон №4452-VI є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин і відповідно до цього Закону Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду у цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на зміни, які були внесені до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема до ст.27 Закону.

Згідно із ст.27 Закону 4452-VI (із змінами внесеними Законом №629-VIII від 16.07.2015) уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Таким чином, повноваження відповідача полягають у складенні переліку рахунків вкладників, а не у складенні переліку вкладників, як то було визначено Законом №4452-VI до внесення в нього змін Законом №629-VIII від 16.07.2015 року.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для зміни постанови суду першої інстанції в частині зазначення в резолютивній частині рішення замість словосполучення «Переліку вкладників» - «Переліку рахунків вкладників».

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

За приписами ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року в адміністративній справі №808/3710/17 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року в адміністративній справі №808/3710/17 змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини слова «Переліку вкладників» замінити на «Переліку рахунків вкладників».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак