Справа № 480/375/19
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 р. Справа №480/375/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу №480/375/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - відповідач), у якій просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача, викладену у листі №Д--13532-5320/21-18 від 28.11.2018, у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області;

- зобов'язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулася до головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області.

Листом від 28.11.2018 №Д--13532-5320/21-18 Головне управління Держгеокадастру у Сумський області повідомило, що згідно листа Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 08.11.2018 №02-26/547, сільська рада висловила свою позицію щодо непогодження відведення позивачу земельної ділянки. Згідно розпорядження КМУ від 01.04.2014 №333-р і від 22.09.2016 №688-р передбачається розширення повноважень органів місцевого самоврядування з розпорядження земельними ділянками, у тому числі за межами населених пунктів. Таким чином, Головне управління не може не приймати до уваги позицію сільської ради під час прийняття рішення щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності.

Позивач вважає, що листом від 28.11.2018р. відповідачем фактично було відмовлено у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою. На переконання позивача такі дії відповідача є протиправними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 05.02.2019 відкрито провадження у даній справі, розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що діяв у межах чинного законодавства, а суд не вправі зобов'язувати відповідача до вчинення тих дій, які згідно із земельним законодавством України можуть здійснюватися лише за його розсудом, тобто не може перебирати на себе повноваження іншого державного органу, оскільки відповідно до статей 118 і 121 Земельного Кодексу України, виключно до компетенції відповідача віднесено право надавати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або відмові у наданні такого дозволу (а.с.32-33).

Крім цього, 15.02.2019 відповідач подав до суду додаткові пояснення (а.с.42), у яких зазначено, що бажана позивачем земельна ділянка включена до технічної документації по створенню пасовищ для випасання худоби, які знаходяться в особистому користуванні населення в колгоспі ім.Дмитрова с.Лучки (с.Русановка) Липоводолинського району Сумської області. (дані обставини не дули зазначені відповідачем у листі-відповіді від 28.11.2018р.). Однак, відповідач просить суд врахувати, що оскільки пасовища можуть бути у складі земель для будь-якого сільськогосподарського призначення, забороняється їх розорювання, про що визначено ч.3 ст.37 Закону України "Про охорону земель", а саме на землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо розорювання пасовищ.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 12.10.2018 ОСОБА_1 звернулася до головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с.10).

Листом від 28.11.2018 №Д--13532-5320/21-18 Головне управління Держгеокадастру у Сумський області повідомило, що відповідно до рішення колегії Держземагенства України від 14.10.2014 №2/1 начальникам головних управлінь Держземагенства в областях за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, яке не перебувають у їхньому користуванні з 15 жовтня 2014 року забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою. Згідно листа Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 08.11.2018 №02-26/547, сільська рада висловила свою позицію щодо непогодження відведення позивачу земельної ділянки. Згідно розпорядження КМУ від 01.04.2014 №333-р і від 22.09.2016 №688-р передбачається розширення повноважень органів місцевого самоврядування з розпорядження земельними ділянками, у тому числі за межами населених пунктів. Таким чином, Головне управління не може не приймати до уваги позицію сільської ради під час прийняття рішення щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (а.с.11).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, отримавши заяву ОСОБА_1, ГУ Держгеокадастру у Сумській області не було у встановлений строк прийнято рішення по суті заяви як щодо погодження чи відмови у погодженні надання дозволу, оскільки в листі від 28.11.2018 зазначено лише про непогодження Лучанською сільською радою Липоводолинського району Сумської області відведення земельної ділянки (а.с.11).

Вказана підстава для таких дій при наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не передбачена статтею 118 Земельного кодексу України.

Земельним кодексом України не передбачено право прийняття відповідачем подібного рішення за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, в зв'язку із чим таке рішення підлягає скасуванню в судовому порядку.

Враховуючи вищезазначене, підстави для зобов'язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою є передчасними вимогами в зв'язку із тим, що відсутнє рішення відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки, а тому із врахуванням норм ст.9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.10.2018р. ( зареєстрована відповідачем 29.10.2018р.) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області та прийняти відповідне рішення по даній заяві.

Щодо посилань відповідача у додаткових поясненнях від 15.02.2019 (а.с.42), що бажані позивачем до відведення у власність земельна ділянка включена до технічної документації по створенню пасовищ для випасання худоби, суд не бере їх до уваги, у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, обставина включення земельної ділянки до технічної документації по створенню пасовищ для випасання худоби не була зазначена в оскаржуваній відповіді ГУ Держгеокадастру. Крім цього, включення земельної ділянки до технічної документації по створенню пасовищ для випасання худоби також не може бути підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки така підстава для відмови не передбачена статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у загальній сумі 1536,80 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 31.01.2019 на суму 768,40 грн. (а.с.4) та квитанцією №0.0..1 від 31.01.2019 на суму 768,40 грн. (а.с.5).

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню судові витрати ОСОБА_1 в сумі 768,40 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Петропавлівська, 108, м.Суми, 40021, ), викладену у листі №Д--13532-5320/21-18 від 28.11.2018, у наданні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (вул.Петропавлівська, 108, м.Суми, 40021, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) датовану 12.10.2018р., зареєстровану управлінням 29.10.2018р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована по АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Петропавлівська, 108, м.Суми, 40021, ) в рахунок відшкодування судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець