Справа № 360/65/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/65/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Головного управління ДФС у Луганській області (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить стягнути кошти з фізичної особи ОСОБА_1, в рахунок погашення податкової заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 8001,42 грн.

В обґрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що відповідач з 19.12.2005 взятий на податковий облік Новоайдарським відділенням Слов'яносербської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області. Згідно реєстраційних даних 01.10.2018 відповідач за власним рішенням припинив підприємницьку діяльність. Відповідач згідно поданої заяви з 16.01.2012 знаходився на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, згідно якої вій був платником єдиного податку 2 групи на ставці 20 %. Станом на 10.12.2018 року відповідач має податкову заборгованість з єдиного податку у сумі - 8001,42 грн, за період з 20.03.2017 по 20.03.2018.

Головним управлінням ДФС у Луганській області сформовано податкову вимогу від 21.02.2018 № 3292-17, яку надіслано за адресою відповідача 26.02.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи те, що заходи з погашення податкового боргу, які були здійснені податковим органом не дали позитивного результату, борг відповідачем не сплачено, позивач звернувся до суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача, надав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні та витяг з інтегрованої картки платника податку відповідача (арк.спр. 32, 33).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України вважається повідомленим належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, про причини неприбуття не повідомив, заперечень проти позову не надав (31).

На підставі частини 9 статті 205 КАС України судом ухвалено розглянути справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, рнокпп - НОМЕР_1, був зареєстрований Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області як фізична особа-підприємець 13.12.2005 за № 0000305, адреса: АДРЕСА_1. Відповідач 19.12.2005 взятий на податковий облік Новоайдарським відділенням Слов'яносербської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області за № 120. Згідно реєстраційних даних 01.10.2018 відповідач за власним рішенням припинив підприємницьку діяльність (арк.спр. 19-20).

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов'язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1);

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1).

штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1).

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право визначати у визначених цим Кодексом випадках суми податкових та грошових зобов'язань платників податків (підпункт 20.1.27 пункту 20.1); застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 20.1.28 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини (пункт 20.1.18 пункту 20.1).

Згідно з вимогами пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до вимог пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України до другої групи відносяться - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Ставки єдиного податку для платників другої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п.293.1 ст. 293 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць та складають для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктом 294.1 ст. 294 Податкового кодексу України передбачено, що податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік. Згідно з п. 294.2 ст. 294 Податкового кодексу України податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду. Для зареєстрованих в установленому порядку фізичних осіб - підприємців, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, перший податковий (звітний) період починається з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому особу зареєстровано платником єдиного податку (п.294.4. ст. 294 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Як встановлено також судом, відповідач відповідно до поданої заяви з 16.01.2012 знаходився на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, згідно якої вій був платником єдиного податку ІІ групи на ставці 20 %.(арк.спр. 18).

ОСОБА_1 має податкову заборгованість з єдиного податку у сумі 8001,42 грн за період з 20.03.2017 по 20.03.2018, який утворився у зв'язку з несплатою грошових зобов'язань згідно поданої відповідачем заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, який складається з наступного: - по строку сплати 20.03.2017 у сумі 7,62 грн (з урахуванням переплати - 632,38 грн); - по строку сплати 20.04.2017 у сумі 640,00 грн; - по строку сплати 20.05.2017 у сумі 640,00 грн; - по строку сплати 20.06.2017 у сумі 640,00 грн; - по строку сплати 20.07.2017 у сумі 640,00 грн; - по строку сплати 20.08.2017 у сумі 640,00 грн; - по строку сплати 20.09.2017 у сумі 640,00 грн; - по строку сплати 20.10.2017 у сумі 640,00 грн; по строку сплати 20.11.2017 у сумі 640,00 грн; - по строку сплати 20.12.2017 у сумі 640,00 грн; - по строку сплати 20.01.2018 у сумі 744,60 грн; - по строку сплати 20.02.2018 у сумі 744,60 грн; - по строку сплати 20.03.2018 у сумі 744,00 грн, що підтверджується довідкою про заборгованість станом на 10.12.2018, розрахунком податкового боргу, витягом з інтегрованої картки платника єдиного податку фізичних осіб (арк.спр. 6-9).

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковим органом на адресу відповідача надіслана податкова вимога форми "Ф" № 3292-17 від 21.02.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Конверт повернуто поштою на адресу відправника через закінчення строку зберігання, а тому податкова вимога вважається узгодженою відповідно до п.п. 58.3 ст.58 Податкового кодексу України (арк.спр. 11).

Згідно п. 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Внаслідок того, що відповідачем на дату судового розгляду справи податковий борг з єдиного податку добровільно не сплачено, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача суми податкового боргу загальному розмірі 8001,42 грн обґрунтованими, доведеними і такими, що належать задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється, оскільки відповідно до частини четвертої статті 139 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДФС у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) в рахунок погашення податкової заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб за період з 20.03.2017 по 20.03.2018 у сумі 8001,42 грн (вісім тисяч одна грн. 42 коп).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Смішлива