Справа № 826/1863/18
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 лютого 2019 року № 826/1863/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просить визнати протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії державного службовця та зобов'язати відповідача вчинити дії щодо призначення пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2019 замінено відповідача у справі його правонаступником - Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" оскільки період проходження служби в податкових органах має зараховуватись до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу".

Відповідачем надано суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив про те, що робота в Державній фіскальній службі України не віднесена до категорії посад державних службовців відповідно до діючого на даний час законодавства і не зараховується до стажу державної служби, з огляду на що відсутні підстави для переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Позивачем надано суду відповідь на відзив в якій зазначила про те, що відповідно до пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу" та при цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 в період з 11.02.1994 по 29.12.2014 працювала в органах державної податкової служби та звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

З 29.12.2014 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Дніпровському відділі Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримую пенсію за віком відповідно до пункту 7.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

27.10.2017 ОСОБА_1 звернулась до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою "Про переоформлення дострокової пенсії" в якій просила перевести її на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України "Про державну службу". До зазначеної заяви додано довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 26.10.2017 №54 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державного службовця, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 26.10.2017 №542.

Листом від 28.11.2017т № 9875/13 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві повідомило наступне: "Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», який вступив в силу з 01.05.2016, визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІТ «Про державну службу».

Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 889-VIII «Про державну службу» передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІ1 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Законом України № 889-VIII та постановою Кабінета Міністрів України від 25.03.2016 № 229 "Про затвердження Порядку обчислення стажу державним службовцям" визначено механізм обчислення стажу державної служби а також зазначено, що до стажу державної служби зараховується час перебування па посаді державної служби відповідно до Закону № 889-VI11.

Робота в Державній фіскальній службі України не віднесена до категорії посад державних службовців відповідно до діючого на даний час законодавства і не зараховується до стажу державної служби.

Отже у Вас, шановна ОСОБА_1, відсутнє право на перехід на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу».".

Позивач вважаючи, що відповідач мав перевести її на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» звернулась з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (втратила чинність 25.03.2016, тобто був чинний на момент проходження позивачем служби в податкових органах) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв'язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до пункту 12 розділу XI Закону України "Про державну службу" (від 10.12.2015 №889- VIII) для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993, № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року.

Таким чином, період проходження служби в податкових органах зараховується до стажу державної служби, який надає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) згідно положень пункту 12 розділу XI Закону України "Про державну службу".

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача судом встановлено в період з 11.02.1994 по 29.12.2014 позивач працювала в органах державної податкової служби, а отже має більше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пенсійним посвідченням позивача станом на дату звернення до відповідача з заявою про переоформлення дострокової пенсії від 21.10.2017 досягла 58 років та відповідно до положень частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" набула право на пенсію за віком.

Отже, станом на момент звернення до відповідача з заявою від 21.10.2017 про переоформлення дострокової пенсії позивач набула права на отримання пенсії за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу»

Відповідач, як листі від 28.11.2017 № 9875/13, так і в наданому суду відзиві єдиною підставою для відмови позивачу переведенні її на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» зазначає те, що роботу в Державній фіскальній службі України не віднесена до категорії посад державних службовців відповідно до діючого на даний час законодавства і не зараховується до стажу державної служби.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог частині щодо визнання протиправною відмови відповідача в призначенні позивачу пенсії державного службовця у зв'язку з настанням пенсійного віку 12.08.2017.

Аналогічна позиція викладена постановах Верховного суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 19.06.2018 у справі № 465/7218/16-а (провадження № К/9901/22044/18) та від 13.12.2018 у справі № 539/1855/17 (провадження № К/9901/206/17).

Оскільки позовна вимоги щодо зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію виходячи з даних зазначених у довідках, виданих Державною фіскальною службою України 26.10.2017 за №541 та №542, і виплачувати пенсію у відповідності до статті 37 Закону України № 3723-XII «Про державну службу» з 27.10.2017 та стягненню заборгованості по її виплаті спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду справи не були порушені, суд дійшов висновку про безпідставність заявленої позовної вимоги.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлення судом протиправності дій відповідача щодо відмови позивачу в призначенні позивачу пенсії державного службовця , суд дійшов висновку про необхідність для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача повторно розглянути питання щодо призначення позивачу пенсії за вислугою років на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246, 262, 263, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, 16, ) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в призначенні ОСОБА_1 пенсії державного службовця у зв'язку з настанням пенсійного віку 12.08.2017.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.10.2017 про переоформлення дострокової пенсії зареєстровану за Вх. № 3185/07.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

5. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 500,00 грн. (п'ятсот грн. 00 коп.).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов