Справа № 540/314/19
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/314/19

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160-168 КАС України за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними щодо порушення права позивача на житло та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій щодо порушення Закону України «Про звернення громадян»,

встановив:

15 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , у якому просить:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 та житлової комісії військової частини НОМЕР_1 в частині порушення права на житло майора запасу ОСОБА_1 щодо зняття з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (на квартирному обліку) у військовій частині НОМЕР_1 , у загальній черзі з 26.03.2003 року, та у першочерговій черзі (як учасника бойових дій) з 30.06.2017 року, а також порушення його прав на отримання належного йому житла за останнім місцем служби і позбавлення похідного права на отримання відповідної грошової компенсації за належне позивачу для отримання жилого приміщення.

- визнати протиправним та скасувати протокольне рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 викладене у протоколі №11 від 16.10.2018 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , згідно рішення якого майора запасу ОСОБА_1 , було незаконно знято з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (квартирного обліку) у військовій частині НОМЕР_1 , а також зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити позивача на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (на квартирному обліку) у військовій частині НОМЕР_1 , у загальній черзі з 26.03.2003 року, та у першочерговій черзі (як учасника бойових дій) з 30.06.2017 року.

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо розгляду звернення (скарги ОСОБА_1 від 12.08.2018 року "на бездіяльність Міністра оборони України", що направлено 13.08.2018 року на адресу Президента України, Прем`єр-міністра України та до відома Міністра оборони України) в частині порушення встановленого порядку розгляду звернень громадян, передбаченого статтями 1,4,7,15,19 Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства ( п. 4 ч.1. цієї статті).

Адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом ( п. 5 ч. 1 ст. 4 КАС України)

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір ( п.1 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу).

Публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу)

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Як вбачається з резолютивної частини позову, позивач, серед іншого, просить суд визнати протиправними дії Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 та житлової комісії військової частини НОМЕР_1 в частині порушення права позивача на житло і позбавлення похідного права на отримання відповідної грошової компенсації за належне позивачу житлове приміщення, а також визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 11 від 16.10.2018 р. про зняття позивача з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (квартирного обліку), а також зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити позивача на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (на квартирному обліку) у військовій частині НОМЕР_1 , у загальній черзі з 26.03.2003 року, та у першочерговій черзі (як учасника бойових дій) з 30.06.2017 року.

Отже, зміст вказаних вимог, їх обґрунтованість у змісту позову та у доданих до нього документів, свідчать про те, що підставою звернення до суду з переліченими вимогами, за позицією позивача, є порушення з боку Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 та житлової комісії військової частини НОМЕР_1 його права на перебування на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, і як наслідок права на забезпечення житлом або виплату грошової компенсації вартості житла за рахунок держави, тобто позов поданий на поновлення прав позивача у сфері житлових відносин.

Відповідно до положень статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Житлові спори - це особливий різновид спорів, що стосується житлових прав та інтересів громадян і організацій.

При цьому, у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо).

Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень, як відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що спори про надання житла особам, які потребують поліпшення житлових умов, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права, яке виникає з житлових відносин, що включають право на одержання житла у зв`язку з проходженням публічної служби, тому цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.

Даний висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 806/104/16.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

При цьому, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку, що позовні вимоги, які стосуються вирішення саме житлових прав позивача, не підпадають під юрисдикцію адміністративного суду, а належать до юрисдикції суду загальної юрисдикції, а тому відмовляє у відкритті провадження у цій частині.

Про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви. (ч. 2 ст. 170 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 170, 171, 243, 248 КАС України, суддя -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог про

- визнання протиправними дії Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 та житлової комісії військової частини НОМЕР_1 в частині порушення права на житло майора запасу ОСОБА_1 щодо зняття з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (на квартирному обліку) у військовій частині НОМЕР_1 , у загальній черзі з 26.03.2003 року, та у першочерговій черзі (як учасника бойових дій) з 30.06.2017 року, а також порушення його прав на отримання належного йому житла за останнім місцем служби і позбавлення похідного права на отримання відповідної грошової компенсації за належне позивачу для отримання жилого приміщення.

- визнання протиправним та скасування протокольного рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , викладене у протоколі №11 від 16.10.2018 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , згідно рішення якого майора запасу ОСОБА_1 , було незаконно знято з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (квартирного обліку) у військовій частині НОМЕР_1 , а також зобов`язання житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити позивача на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (на квартирному обліку) у військовій частині НОМЕР_1 , у загальній черзі з 26.03.2003 року, та у першочерговій черзі (як учасника бойових дій) з 30.06.2017 року.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд даної позовної заяви віднесено до юрисдикції загальних судів.

Позовну заяву в частині відмови разом із усіма доданими до неї документами повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Суддя Дубровна В.А.