Справа № 221/6173/18
Суддя: Писанець Н. В.
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - ПИСАНЕЦЬ Н.В.

при секретарі Гуровій Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Волноваха адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського ОСОБА_2 України в Донецькій області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 31.08.2018 року серії ДП18 № 059200 ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до поліцейського ОСОБА_2 України в Донецькій області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №059200 від 31.08.2018 року, як незаконно постановлену без доказів його вини. На думку позивача, оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме - без всебічного та об'єктивного з'ясування поліцейським обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні.

Зокрема, позивач зазначає, що 31.08.2018 року, приблизно о 15.00 годин, він, дійсно, керував транспортним засобом Dadi City, номерний знак НОМЕР_1 та, рухаючись по вул. Центральній, біля автовокзалу, його автомобіль здійснив вимушену зупинку оскільки був у технічно несправному стані відірвалась подушка кріплення двигуна. Ним було відкрито капот, увімкнуто аварійну світлову сигналізацію та виставлений знак аварійної зупинки. Під час цього, до нього звернулись поліцейський ОСОБА_3 з напарником, заявивши про порушення ним ПДР України щодо зупинки транспортного засобу менш ніж за 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки транспортних засобів у зв'язку із чим було складено постанову і накладено адміністративний штраф в розмірі 255 гривень. При цьому поліцейський не надав жодних доказів його вини, крім своєї суб'єктивної думки про наявність в його (позивача) діях складу правопорушення та не прийняв до уваги його пояснень та доводів.

Позивач ОСОБА_1, присутній у судовому засіданні, підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, оскільки вважав, що у його діях відсутній склад правопорушення.

Відповідач ОСОБА_3 до зали судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що у матеріалах провадження міститься розписка про отримання судової повістки, також, у встановлений судом строк, відзиву на позов не подав.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що у серпні 2018 року він разом із ОСОБА_5, проходячи біля автовокзалу побачив ОСОБА_1 та його автомобіль. При цьому капот був відкритий, виставлений знак аварійної зупинки та стояли поряд поліцейські. На його запитання ОСОБА_1 пояснив, що його автомобіль пошкодився.

Аналогічні показання надав у судовому засіданні свідок ОСОБА_5

Аналізуючи пояснення позивача, свідків та письмові докази у справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у звязку з наступним.

Із копії постанови у справі про адміністративне правопорушення від 31 серпня 2018 року вбачається, що цю постанову було складено поліцейським ОСОБА_2 України в Донецькій області ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 по ст. 122 ч.1 КУпАП за порушення останнім правил дорожнього руху України.

Посадовою особою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

В постанові у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №059200 від 31.08.2018 року, посадовою особою зазначено, що 31 серпня 2018 року о 15 годині 10 хвилин у Донецькій області м. Волноваха на вул. Центральна водій ОСОБА_1 порушив п.15.9 г Правил дорожнього руху України, а саме здійснив зупинку транспортного засобу ближче ніж 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Проте така постанова не відповідає вимогам закону з наступних підстав.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення. Зазначені твердження позивача відповідачем не спростовані.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість, в мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №059200 від 31.08.2018 року, відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення посадової особи про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень, в тому числі відсутні

письмові пояснення водія транспортного засобу Dadi City, про обставини вчинення правопорушення. Допитані у судовому засіданні свідки підтверджують позицію позивача щодо дій, вчинених ОСОБА_1, який діяв відповідно до п.15.14. Правил дорожнього руху України - у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 9.11 цих Правил (встановлення аварійної світлової сигналізації та знаку аварійної зупинки).

Таким чином за відсутності об'єктивних, достовірних та допустимих доказів, які не зазначені в оскаржуваній постанові, спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова - не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху.

При цьому, у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову, скасування постанови серії ДП18 №059200 від 31.08.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень та закриття провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв'язку з відсутністю складу зазначеного в постанові адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 77, 242, 245, 246, 286 КАС України, ст.ст. 122 ч.1, 247 п.1, 256, 283, 288, 293 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії ДП18 № 059200 від 31.08.2018 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України - скасувати, справу закрити.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлений 22 лютого 2019 року.

Суддя: Н.В.ПИСАНЕЦЬ