Справа № 280/364/19
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 лютого 2019 року Справа № 280/364/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовною заявою: ОСОБА_1 (69118, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69014, м.Запоріжжя, вул.К.Карого, буд.25-а, ) про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (далі - відповідач), в якому просить: 1) визнати противоправними дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком з 25.09.2014 згідно з ст.28, ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показників середньої заробітної плати по Україні за 2011-2013 роки із відповідним збільшенням за кожний повний рік страхового стажу понад 30 років та виплати відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення; 2) зобовязати відповідача перерахувати позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію відповідно до ст.28, ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2011-2013 роки (2700,98 грн.), із збільшенням пенсії за віком на 1% розміру пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 30 років, з 25.09.2014 по 30.09.2017 та виплатити різницю між нарахованою сумою та виплаченою пенсією; зобовязати відповідача перерахувати позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію відповідно до ст.28, ч.2 ст.40, ст.42, п.4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (тобто 3764,40 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, із збільшенням пенсії за віком на 1% розміру пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 30 років (на 11%), з 01.10.2017 (з урахуванням: загального стажу роботи на 01.10.2017 41 рік 10 місяців 11 днів; страхового стажу та заробітної плати позивача після 25.09.2014, у тому числі за 2016-2017 роки у ТОВ «ТБ Техностиль») та виплатити різницю між нарахованою сумою та виплаченою пенсією; 4) зобовязати відповідача виплатити позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Ухвалою суду від 25.01.2019 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 21.02.2019 без повідомлення сторін.

18 лютого 2019 року відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов (вх. №6589), відповідно до якого зазначено, що з 24.04.2008 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до поданої нею заяви. З 05.05.2008 виплату пенсії за вислугу років припинено у зв'язку з працевлаштуванням позивача, що підтверджується копією заяви, написаної особисто позивачем, розпорядженням від 21.05.2008 №188368 та копією трудової книжки. 25.09.2014 позивач звернувся із заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням норм Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VІІІ. Отже, прохання позивача про призначення йому пенсії із застосуванням середнього показника заробітної плати за 2016-2017 роки є протиправними, адже ОСОБА_1 був здійснений перерахунок пенсії із застосуванням середнього показника заробітної плати за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. З огляду на викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

У звязку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 24.04.2008 призначено пенсію за вислугу років Управлінням Пенсійного фонду України в Комунарівському районі м.Запоріжжя (правонаступником якого є Шевченківське обєднане управління Пенсійного Фонду України м.Запоріжжя) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», але позивач її не отримувала.

25.09.2014 позивачу призначено пенсію за віком Управлінням Пенсійного фонду України в Комунарівському районі м.Запоріжжя (правонаступником, якого є Шевченківське обєднане управління Пенсійного Фонду України м.Запоріжжя).

У грудні 2018 року позивач ознайомився з матеріалами своєї пенсійної справи й виявив помилки при обчисленні відповідачем йому пенсії.

26.12.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та виплату грошової допомоги, згідно з якою просив відповідача: перерахувати пенсію відповідно до ст.28, ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2011-2013 роки (2700,98 грн.), збільшенням пенсії за віком на 1% розміру пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 30 років, з 25.09.2014 та виплатити різницю між нарахованою сумою та виплаченою пенсією; перерахувати пенсію відповідно до ст.28, ч.2 ст.40, п.4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (тобто 3764,40 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, збільшенням пенсії за віком на 1% розміру пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 30 років (на 11%), та виплатити різницю між нарахованою сумою та виплаченою пенсією; виплатити відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі моїх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Листом від 09.01.2019 за №762/В-1 відповідач повідомив позивача, що по досягненню пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивачем було подано заяву від 25.04.2014 про перерахунок пенсії з одного виду на інший (з пенсії за вислугу років на пенсію за віком). Оскільки пенсію позивачу призначено у 2008 році, то для її розрахунку (при призначенні) використовувався показник середньої заробітної плати за 2007 рік. Отже при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком також був застосований показник середньої заробітної плати за 2007 рік та підстави для перерахунку пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2011-2013 роки відсутні. Після проведеного перерахунку пенсії на підставі заяви позивача від 26.12.2018 розмір пенсії позивача за віком розраховується виходячи із загального стажу роботи 42 роки 11 місяців 1 дня, коефіцієнта стажу з урахуванням кратності 1 0,42917 та середньомісячного заробітку за періоди з 01.06.1992 по 31.05.1997, з 01.07.2000 по 22.02.2002, з 01.04.2002 по 31.08.2014 з урахуванням середньої заробітної плати по народному господарству України за 2014-2016 роки (3764,40 грн.) 5537,28 грн. (1,47096 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача х 3764,40 грн.). Розмір пенсії станом на 01.01.2019 становить 2505,31 грн., де 2376,43 грн. розмір пенсії за віком; 128,88 грн. доплата за понаднормативний стаж, за 12 років (1074,00 х 12%). Оскільки позивач звертався за призначенням пенсії за вислугу років, то у нього відсутнє право на отримання грошової допомоги у розмірі 10 пенсій при переведенні на пенсію за віком.

Позивач, не погодившись з діями відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії та виплати грошової допомоги, звернувся з позовом до суду.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Оскільки позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Комунарівському районі м.Запоріжжя (правонаступником якого є Шевченківське обєднане управління Пенсійного Фонду України м.Запоріжжя) із Заявою про призначення пенсії за віком у 2014 році, то має застосовуватись (враховуватись) показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2011-2013 роки, - 2700,98 грн.

Також, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (у редакції на час звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії за віком) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_2 і старші після досягнення ними такого віку: (…) 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; (…).

Позивач звернувся за призначенням пенсії за віком після досягнення віку 56 років 6 місяців.

Як зазначено у п. «е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції на час звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії за віком), право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоровя, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоровя, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоровя, а також у психіатричних закладах охорони здоровя зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі (ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Згідно з ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: (…) д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі (…).

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (ст.62 України «Про пенсійне забезпечення»).

Відповідно до Трудової книжки позивач: з 01.07.1975 по 19.08.1976 член колгоспу ім.Тельмана (1975 рік 153 відроблених людино-днів за рік; 1976 рік 147 відроблених людино-днів за рік); з 22.08.1976 по 01.07.1982 студент лікувального факультету Запорізького медичного інституту; з 01.08.1982 по 30.06.1985 зарахований лікарем інтерном по терапії до Міської лікарні м.Запоріжжя №1; з 01.07.1985 по 22.02.2002 працював дільничним лікарем-терапевтом у Комунальній установі «Центральна лікарня Жовтневого району»; з 01.04.2002 по 23.04.2008 працював лікарем-терапевтом у КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради; з 05.05.2008 по теперішній час працює лікарем-терапевтом у КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради.

Суд погоджується з позивачем, що його навчання та робота у сфері охорони здоровя на день призначення пенсії за вислугу років становила 31 рік 5 місяців 25 днів (а не 31 рік 4 місяці 10 днів як визначено Управлінням Пенсійного фонду України в Комунарівському районі м.Запоріжжя у пенсійній справі позивача), з яких: 5 років 10 місяців 10 днів навчання у Запорізькому медичному інституті; 2 роки 11 місяців робота лікарем інтерном по терапії у Міській лікарні м.Запоріжжя №1; 16 років 7 місяців 22 дні робота дільничним лікарем-терапевтом у Комунальній установі «Центральна лікарня Жовтневого району»; 6 років 23 дні робота лікарем-терапевтом у КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради.

Також, суд погоджується з позивачем, що на день призначення пенсії за віком його навчання та робота у сфері охорони здоровя становили 37 років 10 місяців 15 днів, а взагалі страховий стаж становив 38 років 10 місяців 6 днів.

На день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», позивач працював у закладі комунальної форми власності, робота на якому дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мав страховий стаж (30 років) на таких посадах. До цього позивач фактично (на руки) не отримував будь-яку пенсію.

Таким чином, відповідно до п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивачу має бути виплачена грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі його десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

При перерахунку з 01.10.2017 позивачу пенсії за віком відповідачем визначено загальний стаж роботи 40 років 9 місяців 1 день та доплату за понаднормативний стаж 10 років 107,40 грн.

При цьому, 10% від визначеної пенсії у сумі 2256,44 грн. складає 225,64 грн.

Судом зясовано, що відповідачем не вірно визначено загальний стаж роботи, так як вірним загальний стаж роботи буде 41 рік 10 місяців 11 днів.

Згідно з п.4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", становить 1373,00 грн.

При перерахунку позивачу пенсії за віком з 01.10.2017 повинен був бути здійснений перерахунок на підставі п.4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (тобто 3764,40 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 % та використанням відповідного розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Також, при перерахунку позивачу пенсії за віком з 01.10.2017 відповідач відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» повинен був врахувати його страховий стаж та заробітну плату після 25.09.2014, у тому числі за 2016-2017 роки у ТОВ «ТБ Техностиль».

Однак, з матеріалів пенсійної справи вчинення відповідачем таких дій не вбачається.

Аналогічне застосування приписів Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у подібних ситуаціях здійснено: Верховним Судом у постанові від 22.11.2018 по справі №373/2541/15-а (адміністративне провадження №К/9901/13611/18); Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 по справі №876/5312/17 (провадження №11-731апп18).

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем в частині позовних вимог.

Судом не можуть бути взяті до уваги обґрунтування відзиву відповідача, оскільки вони спростовані наданими позивачем доказами та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, чого не було зроблено відповідачем.

З урахуванням викладеного та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції №0.0. від 22.01.201 ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 768 грн. 80 коп., який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (69118, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69014, м.Запоріжжя, вул.К.Карого, буд.25-а, ) про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати противоправними дії Шевченківського обєднаного управління Пенсійного Фонду України м.Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком з 25.09.2014 згідно з ст.28, ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показників середньої заробітної плати по Україні за 2011-2013 роки із відповідним збільшенням за кожний повний рік страхового стажу понад 30 років та виплати відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Зобовязати Шевченківське обєднане управління Пенсійного Фонду України м.Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст.28, ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2011-2013 роки (2700,98 грн.), із збільшенням пенсії за віком на 1% розміру пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 30 років, з 25.09.2014 по 30.09.2017 та виплатити різницю між нарахованою сумою та виплаченою пенсією.

Зобовязати Шевченківське обєднане управління Пенсійного Фонду України м.Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст.28, ч.2 ст.40, ст.42, п.4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (тобто 3764,40 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, із збільшенням пенсії за віком на 1% розміру пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 30 років (на 11%), з 01.10.2017 (з урахуванням: загального стажу роботи на 01.10.2017 41 рік 10 місяців 11 днів; страхового стажу та заробітної плати позивача після 25.09.2014, у тому числі за 2016-2017 роки у ТОВ «ТБ Техностиль») та виплатити різницю між нарахованою сумою та виплаченою пенсією.

Зобовязати Шевченківське обєднане управління Пенсійного Фонду України м.Запоріжжя виплатити ОСОБА_1 відповідно до п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (69118, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,80 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69014, м.Запоріжжя, вул.К.Карого, буд.25-а, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 22.02.2019.

Суддя О.О.Артоуз