Справа № 593/1385/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1458/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2018 року з питань виправлення описки у справі № 593/1385/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бережанського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області про зобов'язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції - Данилів О.М.,

час ухвалення рішення - 21.12.2018 року, 12:45 год,

місце ухвалення рішення - м. Бережани,

дата складання повного тексту рішення - 21.12.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

26 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про виправлення описки у рішенні Бережанського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2017 року, постановленому у справі № 2а/593/87/2017. В обґрунтування заяви зазначив, що згаданим рішенням суду зобов'язано відповідача Бережанське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Тернопільської області зарахувати до його стажу державної служби період строкової військової служби з 17 травня 1973 року по 16 травня 1975 року та призначено йому, пенсію відповідно до ст. 37 ЗУ « Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 з часу звернення за вказаною пенсією, однак в описовій частині вказаного рішення було допущено помилку - помилково вказано що він звернувся до відповідача із заявою про отримання такого виду пенсії 25 вересня 2017 року, хоч фактично він звернувся за вказаною пенсією саме 15 червня 2016 року.

Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2018 року виправлено описку у судовому рішенні, а саме: в описовій частині рішення Бережанського районного суду від 21 грудня 2017 року, постановленого в адміністративній справі № 2а/593/87/2017 за позовом ОСОБА_1 до Бережанського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, замість дати звернення позивача до Бережанського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області 25 вересня 2017 року слід вказати 15 червня 2016 року.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив відповідач подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано факти та обставини, що мають значення для справи, зроблено висновки які не відповідають дійсним обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що предметом оскарження у адміністративній справі №593/1385/17 була відмова у переведенні з пенсії по віку від 09.10.2017 №22/Л-11. Крім того, позивачем у позовній заяві не ставилося питання про оскарження іншої відмови та про поновлення строку для звернення до суду. Апелянт вважає, що у даному випадку немає місце описка у судовому рішенні, а існує спір про право, який підлягає окремому розгляду. росить скасувати ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2018 року та відмовити у заяві про виправлення описки.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про виправлення описки, суд першої інстанції виходив з того, що так як із долучених до матеріалів справи документів, а саме: письмової заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії датованої 15 червня 2016 року та письмових повідомлень № 1054/01-04 від 21 червня 2016 року, № 2451/04 від 23 вересня 2016 року та № 917/04 від 17 березня 2017 року Бережанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Тернопільської області видно, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про отримання такого виду пенсії саме 15 червня 2016 року, тому вказана описка підлягає виправленню.

Колегія суддів, перевіривши матеріали адміністративної справи, не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено колегією суддів та підтверджено матеріалами справи, позивач, вказуючи, з 7 жовтня 2014 року є отримувачем пенсії за віком, а з 8 червня 2016 року отримав право на перехід на інший вид пенсії, а саме: пенсії державного службовця, однак Бережанським об'єднаним управлінням Пенсійного Фонду України Тернопільської області до стажу при призначенні такого виду пенсії йому не було враховано період його служби в армії з 17 травня 1973 року по 16 травня 1975 року, а з врахуванням вищевказаного періоду до стажу державної служби він мав би право на отримання пенсії державного службовця, однак відповідачем безпідставно йому було відмовлено у цьому, а так як внаслідок дій відповідача він отримує значно менший розмір пенсії, ніж мав би отримувати при врахуванні зазначеного стажу, звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив зобов'язати відповідача зарахувати зазначений період строкової служби до його стажу державної служби та призначити йому пенсію відповідно до ст. 37 ЗУ від 16 грудня 1993 року "Про державну службу".

У своїй позовній заяві позивач зазначив, що 25 вересня 2017 року звернувся до відповідача із заявою про зарахування до стажу державної роботи період проходження військової служби, на яку 09 жовтня 2017 року за вих № 22/Л-11 отримав відмову. Вважаючи таку відмову необгрунтованою та безпідставною звернувся із вищевказаним позовом до суду. Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2017 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги задоволено, а саме: зобов'язано Бережанське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України Тернопільської області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період строкової військової служби з 17 травня 1973 року по 16 травня 1975 року та призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 37 ЗУ "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 з часу звернення за вказаною пенсією. В описовій частині вказаного рішення зазначено наступне: « Судом встановлено, що 25 вересня 2017 року ОСОБА_1 для реалізації свого конституційного права звернувся до Бережанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Тернопільської області із заявою про зарахування до його стажу державної служби період проходження ним військової служби з 17 травня 1973 року по 16 травня 1975 року, що становить 2 роки та одночасно просив призначити йому пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». 9 жовтня 2017 року відповідач, не оспорюючи періоду проходження позивачем військової служби, своїм листом за вих.№-22/Л-11 відмовив йому у переході на пенсію по віку як державного службовця».

Відповідно до ч. 1 ст. 253 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що виправляючи описку у судовому рішенні суд першої інстанції постановив рішення, яке не було предметом розгляду, оскільки позивач зазначив, що звернувся з заявою про перерахунок 25 вересня 2017 року і оскаржував відмову від 09 жовтня 2017 року, а тому заява про виправлення описки не підлягала задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

На підставі викладеного, відповідно до п.4 ч.1 ст.320 КАС України через порушення норм процесуального права, судова колегія скасовує ухвалу суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - задовольнити.

Ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2018 року з питань виправлення описки у справі № 593/1385/17 - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви про виправлення описки - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Я. С. Попко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 21.02.2019 року