Справа № 761/28792/18
Суддя: Притула Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/66/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області патрульної поліції Коврижко Анастасії Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

У вимогах позивач просить: скасувати постанову серії НК №760076 від 19.07.2018 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що 19.08.2018 року відповідачем було прийнято постанову про адміністративне правопорушення згідно якої на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Як зазначає позивач, він ПДР України не порушував та вважає дії поліцейської неправомірними, так як він здійснював випередження автомобіля, який рухався із значно нижчою швидкістю, перед ним рухався ще один вантажний автомобіль, який позивач планував випередити. Також позивач зазначає, що права смуга на цій ділянці дороги має значні пошкодження, а крім того позивач мав здійснити поворот ліворуч приблизно через 400-500 метрів у зв'язку з чим завчасно зайняв позицію для виконання маневру.

Позивач зазначив, що йому не була надана можливість надати пояснення щодо вказаного порушення, не роз'яснені права. Під час спілкування працівники поліції вели себе зухвало. Зазначена постанова була складена з порушенням КУпАП та не додано жодного доказу порушення ПДР України.

Так як справа розглядалась в порядку спрощеного провадження сторони в судове засідання не викликались.

Оскільки після направлення 27.09.2018 року ухвали суду про відкриття провадження у справі були відсутні докази, що сторонами отримані ухвали про відкриття провадження та матеріали позовної заяви, судом 17.12.2018 року на адреси сторін повторно направлялись повідомлення.

Від відповідача 04.02.2019 року надійшли заперечення (відгук) на заявлені вимоги в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що позивачем дійсно були порушені ПДР України, зазначене в позові не відповідає дійсності та позов поданий до суду для уникнення відповідальності за порушення ПДР України. До відзиву було надано диск із записом із місця складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Від сторін не надходило клопотання про слухання справи з викликом сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.07.2018 року поліцейською роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області патрульною поліції Коврижко Анастасією Володимирівною прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення серія НК №760076 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, в якій зазначено, що ОСОБА_1 близько 18 год. 23 хв., керуючи транспортним засобом «Шкода», державний номер НОМЕР_1 на автодорозі Київ-Чоп 236 км. на дорозі, що має дві смуги для руху не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, розворот, в той час коли права смуга була вільна для руху рухався в лівій смузі руху, чим порушив п.17.2, 11.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП згідно якого його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

ОСОБА_1 будь-яких пояснень в постанові не зазначив. Не вбачається, що він відмовився від їх надання. Копію постанови отримав, про що свідчить його підпис.

Проте як вбачається з позовної заяви, позивач заперечує факт порушення ПДР України.

У відповідності до п.11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Згідно з пунктом 11.2 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

В позовній заяві позивач заперечував факт порушення ним ПДР України. В той же час відповідач направила до суду відеозапис з якого вбачається, що після зупинки автомобіля під керуванням позивача, він сам не заперечував порушення ним ПДР України, водночас зазначив що так як дорожнє покриття в жахливому стані, був вимушений рухатись по лівій смузі. Крім того, із відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 зазначав про його намір здійснити розворот чи поворот ліворуч.

Також позивач в позовній заяві зазначив недостовірну інформацію зокрема щодо нероз'яснення йому прав, так як поліцейська роз'яснила права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

З відеозапису чітко вбачається агресивна поведінка пасажира автомобіля «Шкода», а не поліцейської, як зазначив позивач в позовній заяві. Вона не виривала з рук ОСОБА_1 документи. При наданні можливості надати пояснення, ОСОБА_1 відмовився від цього та зазначив, що він буде писати що він не згоден з протоколом. Крім того він зазначив, що потрібно зупиняти свідків, щоб зафіксувати відмову, водночас в позовній заяві позивач зазначив, що саме поліцейська повідомила, що вони зупинять водіїв і примусять їх посвідчити відмову від підпису постанови.

Правила дорожнього руху України не надають можливість водію рухатись в лівій смузі руху в тому випаду, якщо права смуга руху вільна та має пошкодження асфальтового покриття.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Тому, суд, приходить до висновку, що вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом, крім постанови про адміністративне правопорушення, складеної відповідачем, а тому суд не вбачає підстав для скасування постанови та задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до поліцейської роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області патрульної поліції Коврижко Анастасії Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання його копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула