Справа № 120/85/19-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 лютого 2019 р. Справа № 120/85/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика В.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

11 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом в якому просила:

- визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України у м. Вінниця щодо відмови в нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов'язати Управління пенсійного фонду України у м. Вінниця зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, який дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років роботу з 01 жовтня 1985 року по 31 серпня 1993 року на посаді викладача в Липовецькій музичній школі та з 01 вересня 1993 року по теперішній час на посаді викладача по класу фортепіано у Вінницькій дитячій школі мистецтв;

- зобов'язати Управління пенсійного фонду України у м. Вінниця призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій за віком станом на день призначення пенсії.

В своєму позові зазначала, що в період з 01 жовтня 1985 року по 31 серпня 1993 року вона працювала на посаді викладача в Липовецькій музичній школі та в період з 01.09.1993 року по теперішній час працює у Вінницькій дитячій школі мистецтв на посаді викладача по класу фортепіано.

Після досягнення пенсійного віку, в червні 2018 року, позивач звернулася до Управління пенсійного фонду України в м. Вінниця (далі - УПФ України в м. Вінниця) із заявою про призначення пенсії, яку їй призначили відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

20 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій у відповідності до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", як працівнику освіти.

Листом від 10 грудня 2018 року № 274/Б-2 УПФ України в м. Вінниця повідомило про те, що відсутні правові підстави для задоволення вимог щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із тим, що Липовецька музична школа та Вінницька дитяча школа мистецтв не підпорядковуються відділу освіти.

Непогоджуючись із такою відмовою, позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне.

Ухвалою суду від 16.01.2019 року провадження у справа відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи).

05.02.2019 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, зазначаючи, що відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України. Розділом 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 передбачений вичерпний перелік закладів, установ освіти, охорони здоров'я, соціального захисту та посад.

Згідно наданих документів позивач працювала в Липовецькій музичній школі викладачем дитячої музичної школи, яка підпорядковувалась відділу культури та туризму, тобто відсутнє необхідне підпорядковування до освіти. Аналогічна ситуація з Вінницькою дитячою школою мистецтв. З урахуванням вищезазначеного, позивачу було відмовлено в призначені пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», в зв'язку з відсутністю спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, згідно записів трудової книжки, що стосуються періодів роботи на посадах викладача музики, що ОСОБА_1 з 01.10.1985 року по 31.08.1993 року працювала в Липовецькій дитячій музичній школі на посаді викладача по класу фортепіано, з 01.09.1993 року по теперішній час працює у Вінницькій дитячій школі мистецтв на посаді викладача по класу фортепіано.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 10.09.2018 року позивач отримує пенсію за віком.

20 листопада 2018 року позивач звернулась до УПФ України в м. Вінниця із заявою про нарахування та виплату грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом відповідача № 274/Б-2 від 10.12.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у виплаті грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком. Вказавши, що однією з умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги є робота, яка дає права на призначення пенсії по вислузі років відповідно ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Згідно статті 55 вищезазначеного Закону встановлено, що право на пенсію за вислугою років мають працівники освіти, охорони здоров'я, при наявності необхідного спеціального стажу за переліком та у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що Липовецька дитяча музична школа та Вінницька дитяча школа мистецтв мають підпорядкування відділам культури та туризму, тобто відсутнє необхідне підпорядкування освіті, у відповідача відсутні правові підстави здійснювати виплату грошової допомоги.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зміст п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначає, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та механізм її виплати визначається Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. N 111 (надалі по тексту - Порядок).

Вимоги п. 5, п. 6 та п. 7 Порядку передбачають, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Відповідно до п. 2 Порядку вбачається, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Зміст Розділу 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 (надалі по тексту - Перелік закладів і установ) в частині «Найменування закладів і установ» містить зазначення «Позашкільні навчальні заклади», а в частині «Найменування посад» містить зазначення «директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи», при цьому зміст п. 2 «Примітки» даного нормативно-правового акта визначає, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Як вбачається з Листа Міністерства соціального захисту населення України №01-3/133-02-2 від 01.02.1995, за клопотанням Міністерства соціального захисту населення України Кабінет Міністрів України погодився поширити на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.93 № 909, без внесення змін до неї (доручення Кабінету Міністрів України від 06.01.95 № 397/21).

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14.06.2000 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

За даних обставин, враховуючи вимоги п. 2 «Примітки» Переліку закладів і установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. N 909, в площині дії п. 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. N 1191, за змістом яких до страхового стажу, що визначає право на виплату відповідної грошової допомоги - зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на відповідних посадах незалежно від форми власності або відомчої належності таких закладів і установ, беручи до уваги те, що право на отримання відповідної грошової допомоги не залежить та не пов'язується із призначенням саме пенсії за вислугою років, а є окремим правовим механізмом відповідної соціальної виплати, який також може реалізовуватись при призначенні пенсію по віку, з огляду на те, що позивач на момент призначення пенсії по віку працювала у відповідному позашкільному навчальному закладі, який віднесений до закладів освіти та має достатній трудовий стаж роботи в даному закладі, при цьому, раніше не одержувала пенсію, суд вважає, що позивач має право на одержання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 768,40 грн., за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління пенсійного фонду України у м. Вінниця у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у м. Вінниця зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, який дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років роботу з 01 жовтня 1985 року по 31 серпня 1993 року на посаді викладача в Липовецькій музичній школі та з 01 вересня 1993 року на посаді викладача по класу фортепіано у Вінницькій дитячій школі мистецтв.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у м. Вінниця призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій за віком станом на день призначення пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 12.02.2019 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович