Справа № 463/2389/15-а
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1198/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2018 року, головуючий суддя - Мармаш В.Я., ухвалене о 14:23 год. у м. Львові, повний текст якого складено 17.12.2018 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи - Львівська міська рада, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання протиправним та скасування розпорядження органу місцевого самоврядування,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015 року позивач - ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Личаківської РА Львівської МР, треті особи - Львівська МР, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в якому просили визнати протиправним розпорядження Голови Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 27.03.2015 року №101 «Про демонтаж самочинно влаштованої альтанки на прибудинковій території на АДРЕСА_1».

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що на час влаштування альтанки нормативні акти, якими керувався відповідач при винесенні оскаржуваного розпорядження, ще не були прийняті. На час влаштування альтанки у м. Львові були чинними Правила благоустрою і утримання території м. Львова, затверджені ухвалою Львівської міської Ради народних депутатів від 08.02.1996 року № 281, які зі змінами діяли до 26.10.2000 року, у п. 1.1 яких визначено, що такі обов'язкові лише для юридичних осіб. Так само Закон України «Про благоустрій населених пунктів» набрав чинності лише з 1 січня 2006 року. При цьому лише з 05.01.2013 року набрала чинності ч. 2 ст. 21 цього закону, якою було доповнено статтю 21 згідно із Законом № 5496-УІ від 20.11.2012 року. Тобто лише з 05.01.2013 року альтанки були віднесені до малих архітектурних форм. З цих же підстав незаконним є посилання в оскарженому розпорядженні на Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затверджене рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року №835. Крім того, відповідач, не маючи правовстановлюючих документів щодо прибудинкової території АДРЕСА_1, ігноруючи рішення виконкому Львівської міської Ради депутатів трудящих від 28.12.1953 року №1996, безпідставно вважав, що альтанка влаштована на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1, ОСОБА_2 оскаржили його в апеляційному порядку, які, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просять суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що судом не здійснено належного тлумачення норм «Правил благоустрою і утримання території м. Львова», які діяли на час облаштування навісу-альтанки, залишено поза увагою ту обставину, що встановлений навіс-альтанка за своїм призначенням не відноситься до об'єктів торговельного чи громадського харчування. Крім цього суд не звернув уваги на ту обставину, що діючими на час встановлення навісу-альтанки Правилами благоустрою і утримання території м. Львова вимоги Розділу 1 були обов'язковими для юридичних осіб, якими мешканці, що встановлювали такий навіс-альтанку не є, а отже вимога Правил щодо обов'язковості отримання дозволу, який видає районна адміністрація, на спірні правовідносини не поширюється.

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_2 та третя особа - ОСОБА_5 підтримали подану апеляційну скаргу, вважають оскаржене рішення суду незаконним та протиправним та повністю підтримали доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник третьої особи - ОСОБА_3 заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, оспорюваним Розпорядженням голови Личаківської районної адміністрації від 27 березня 2015 року № 101 «Про демонтаж самочинно влаштованої альтанки на прибудинковій території на АДРЕСА_1» затверджено висновок міжвідомчої комісії та визнано, що дерев'яна альтанка, самочинно влаштована на прибудинковій території на АДРЕСА_1, підлягає демонтажу, який зобов'язано провести ЛКП «№507» в двотижневий термін.

Розпорядженням голови Личаківської районної адміністрації № 351 від 07.09.2015 року внесено зміни в розпорядження № 101 від 27 березня 2015 року та слова «на прибудинковій території на АДРЕСА_1» замінено словами «на земельній ділянці біля будинку АДРЕСА_1». При цьому було враховано рішення виконавчого комітету Львівської міської ради депутатів трудящих № 1996 від 28.12.1953р., відповідно до якого при будинку АДРЕСА_1 залишена в користування земельна ділянка площею 720 кв.м., та схему земельної ділянки з експлікацією, з яких вбачається, що альтанка, яка є предметом оспорюваного розпорядження, самочинно влаштована за межами земельної ділянки 720 кв.м. Земельна ділянка, на якій розташована самочинна влаштована альтанка біля будинку АДРЕСА_1, відноситься до комунальної власності та належить Львівській міській раді.

Фактичною підставою для видання оспорюваного розпорядження було те, що 27 жовтня 2014 року при обстеженні території біля будинку АДРЕСА_1 працівниками ЛКП «№ 507» виявлено, що на земельній ділянці самочинно встановлено альтанку. При цьому при опитування мешканців вказаного будинку, в тому числі позивачів та третіх осіб на їх стороні, особу чи осіб, які влаштували дану альтанку не вдалося встановити, що відображено в акті ЛКП «№ 507» від 27 жовтня 2014 року. 28 жовтня 2014 року питання щодо самочинно встановленої дерев'яної альтанки навпроти будинку АДРЕСА_1 було розглянуто на засіданні міжвідомчої комісії при Личаківській районній адміністрації, де постановлено, що дана дерев'яна альтанка підлягає демонтажу, що відображено у Витязі з протоколу № 5-32 засідання міжвідомчої комісії при Личаківській районній адміністрації від 28 жовтня 2014 року.

Відповідно до Листа Голови Личаківської районної адміністрації від 28.11.2014 року №33 вих - 2294 мешканцям будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з метою сприяння було запропоновано подати проект благоустрою саду коло будинків в Личаківську районну адміністрацію для погодження влаштованої альтанки, однак необхідний пакет документів мешканцями будинків не був поданий.

В провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа № 463/2353/15 за позовом Личаківської районної адміністрації до ОСОБА_2; ОСОБА_1 (позивачів у даній адміністративній справі); ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7 (треті особи на стороні Позивача в даній адміністративній справі); ОСОБА_11; ОСОБА_9; ОСОБА_10 про зобов'язання не чинити перешкод у демонтажі самочинно влаштованої альтанки навпроти будинку АДРЕСА_1, провадження у якій зупинене до розгляду цієї справи.

Правовою підставою для видання оспорюваного розпорядження у ньому зазначено п. 3.1.2 Правил благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 року №376, Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затверджене рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року №835, Положення про Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради, затверджене рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 6 від 06.01.2012 року, Положення про порядок облаштування приквартирних двориків у м. Львові, затверджене рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.08.2014 року № 603, ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що незалежно від часу влаштування альтанки вчинення відповідних дій без погодження з районною адміністрацією є незаконним.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Як встановлено ч. 2 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» альтанка відноситься до малої архітектурної форми (елемента декоративного чи іншого оснащення об'єкта благоустрою) та облаштування альтанки здійснюється за рішенням власника об'єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 року №376 затверджено Правила благоустрою м. Львова (далі - Правила).

Відповідно до п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 Правил підприємства, установи, організації та громадяни забезпечують благоустрій земельних ділянок, наданих їм відповідно до вимог чинного законодавства у власність, користування, оренду, а також прибирання прилеглих територій загального користування; власники, користувачі, орендарі, працівники, уповноважені та інші посадові особи підприємств, установ та організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою міста, а також за дії бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну або здоров'ю осіб на відповідних, у тому числі на закріплених та підпорядкованих територіях відповідно до вимог законодавства України, а у разі виконання самовільних робіт та незабезпечення відповідного благоустрою, відповідальність несе власник об'єкта благоустрою (балансоутримувач території) та виконавець робіт; утримання та благоустрій прибудинкових територій багатоквартирних будинків здійснює власник або балансоутримувач цього будинку, або підприємство, установа, організація, з якими балансоутримувач укладе відповідні договори на утримання та благоустрій прибудинкових територій. Відповідно до п. 19.1.1 зазначених Правил державний і самоврядний контроль та нагляд за дотриманням законодавства у сфері благоустрою здійснюють також комунальні підприємства м.Львова.

Згідно з п. 4.2 Положення про Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 6 від 06.01.2012, районна адміністрація забезпечує благоустрій району та залучає на договірних засадах з цією метою кошти, трудові і матеріально-технічні ресурси підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснює контроль за станом благоустрою житлового фонду, а також прилеглих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян; здійснення нагляду за станом благоустрою відомчого і приватного житлового фонду, житлово-будівельних кооперативів та об'єднань, співвласників житла.

Пунктом 12.2.6 Правил передбачено, що самочинно встановлені МАФи підлягають демонтажу без попереднього судового розгляду.

Демонтаж, перевезення та зберігання самочинно збудованих МАФ здійснює особа, яка самочинно встановила МАФ, за власні кошти або відповідна районна адміністрація з подальшим відшкодуванням власниками витрат на демонтаж перевезення та зберігання самочинно збудованих МАФ їх власниками.

Якщо у процесі демонтажу не звернулися зацікавлені особи і не надали документи, що засвідчують право власності на МАФ, то МАФ демонтується і перевозиться на майданчик тимчасового зберігання і знаходиться там до прийняття остаточного рішення відповідно до законодавства України.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, рішення виконавчого комітету Львівської міської ради депутатів трудящих № 1996 від 28.12.1953 року, схеми земельної ділянки з експлікацією, при будинку АДРЕСА_1 залишена в користування земельна ділянка площею 720 кв.м.

Альтанка розміщена на земельній ділянка біля будинку АДРЕСА_1, однак поза межами прибудинкової території цього будинку, на земельній ділянці, що належить ЛМР, без дозволу власника земельної ділянки та за відсутності у позивачів будь-якого права користування цією земельною ділянкою.

У зв'язку з цим, розпорядженням голови Личаківської районної адміністрації № 351 від 07.09.2015 року було внесено зміни в розпорядження № 101 від 27 березня 2015 року.

Із акту ЛКП «№507» від 27 жовтня 2014 року видно, що в ході проведення обстеження території біля будинку АДРЕСА_1 та будинків АДРЕСА_2, які знаходяться на обслуговуванні у ЛКП «Господар», було виявлено самовільно влаштовану альтанку, однак при опитування мешканців вказаного будинку, в тому числі позивачів та третіх осіб на їх стороні, особу чи осіб, які встановили дану альтанку не вдалося встановити.

Таким чином, оскільки особу, яка самочинно влаштувала альтанку, встановити не вдалося, відповідачем правомірно було зобов'язано ЛКП «Господар», як комунальне підприємство уповноважене здійснювати контроль та нагляд за дотриманням законодавства у сфері благоустрою, усунути порушення правил благоустрою шляхом демонтажу, який зобов'язано провести в двотижневий термін.

Колегія суддів вважає безпідставними покликання апелянтів про те, що відповідачем, при винесенні оскарженого розпорядження, не було взято до уваги Правила благоустрою і утримання території м. Львова, які діяли на час облаштування навісу-альтанки, так як такі правила є обов'язковими для юридичних осіб, а особи, що встановлювали даний навіс-альтанку, у даних спірних правовідносинах є громадянами.

Крім цього, матеріалами справи підтверджується, що осіб, які встановили даний навіс-альтанку не встановлено.

Також, в ході судового розгляду неможливо встановити факт порушення прав, свобод та інтересів фізичних осіб з боку відповідача, оскільки ні позивачами, ні третіми особами на стороні позивачів не вказано ким конкретно було влаштовано спірний навіс-альтанку, та яким чином оскарженим розпорядженням порушено їхні права та інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2018 року у справі №463/2389/15-а - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
Н. М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови складено 22.02.2019 року.