Справа № 817/1050/18
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
22 лютого 2019 року Р і в н е №817/1050/18
Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Зозуля Д.П., розглянувши у письмовому провадженні письмову заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Сігірія" про відвід головуючого судді у адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2, третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Житлово-комунальне підприємство «Сонячне», ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сігірія», ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24
доРівненської міської ради, Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_25 містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_25 земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_25 капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради
про визнання протиправними та скасування рішень,
В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 (далі позивач), третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Житлово-комунальне підприємство «Сонячне», ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сігірія», ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 до Рівненської міської ради, Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (далі відповідачі), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_25 містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_25 земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_25 капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання рішення Рівненської міської ради № 3303 від 11.03.2010, № 3701 від 29.06.2010, № 2873 від 02.04.2013 та рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради № 44 від 12.04.2016 протиправними, такими, що не відповідають Конституції і Законам України та не чинними повністю,
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сігірія» подано до суду заяву про відвід головуючого судді Дорошенко Н.О.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сігірія» подану заяву обґрунтовує тим, що в третьої особи наявні сумнівів у неупередженості та об'єктивності вирішення справи № 817/1050/18 з підстав незадоволення судом клопотань ТОВ "Сігірія" від 10.12.2018 та 06.02.2018 про оголошення перерви, незгодою ТОВ "Сігірія" з ухвалою з питань забезпечення позову від 19.12.2018, а також з відмовою в задоволенні клопотання ТОВ "Сігірія" від 21.02.2019 про оголошення перерви в зв'язку з необхідністю ознайомлення з протоколом судового засідання технічними засобами.
Суд, який розглядає справу № 817/1050/18, дійшов висновку про необґрунтованість доводів заявника, у звязку з чим, в порядку частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою від 21.02.2019 зупинив провадження у справі і, для вирішення питання щодо заявленого відводу, передав заяву про відвід на автоматизований розподіл для визначення у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України судді, який вирішуватиме цю заяву.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2019 заява про відвід суд у справі № 817/1050/18 передано для вирішення судді Зозулі Д.П.
Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.
Суд вважає за можливе розглянути заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сігірія» про відвід судді Дорошенко Н.О. в порядку письмового провадження.
За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сігірія» про відвід судді Дорошенко Н.О. у справі № 817/1050/18, суддя Зозуля Д.П. дійшов висновку, що вона не може бути задоволена, з огляду на наступне.
Так, за змістом заяви про відвід, вона ґрунтується на положеннях пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.
В силу вказаної процесуальної норми суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу за вмотивованою заявою про відвід за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або обєктивності судді.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський Суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) субєктивний беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) обєктивний визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між субєктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і обєктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справах Пєрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Щодо суб'єктивного тесту, то він полягає у з'ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Проте презюмується особиста неупередженість. Щодо обєктивного тесту, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути обєктивно виправданим (рішення ЄСПЛ у справі Клейн та інші проти Нідерландів).
Оскільки доказів протилежного не надано, то по субєктивному критерію особиста безсторонність судді презюмується.
Що стосується обєктивного критерію, то побоювання позивача, що суддя є небезсторонньою не можна вважати обєктивно обґрунтованими, позаяк по своїй суті вони є сугубо гіпотетичними і не підтверджуються такими фактами, які могли б викликати сумніви щодо неупередженості судді. Жодних обставин, які б підтверджували, що вказаний суддя не був вільним від стороннього впливу чи будь-якого втручання у судовий розгляд справи, у заяві про відвід не наведено.
Більше того, зі змісту заяви про відвід вбачається, що позивач неупередженість судді повязує передусім із прийняттям вказаним суддею процесуальних рішень у цій справі.
Разом з тим, частиною четвертою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Таким чином, вказані в заяві ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сігірія» обставини не можуть свідчити про наявність упередженості судді Дорошенко Н.О. та її необєктивності при розгляді адміністративної справи № 817/1050/18.
З огляду на зазначене, в задоволенні заяви про відвід головуючого судді Дорошенко Н.О. слід відмовити.
Керуючись статтями 36-41, 243, 248, 256 КАС України, суддя, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сігірія» про відвід головуючого судді у справі № 817/1050/18 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Зозуля Д.П.