Справа № 0340/1814/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

22 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/189/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Сеника Р. П.
суддів -Попка Я. С.
Хобор Р. Б.

перевіривши апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі № 0340/1814/18 за адміністративним позовом Державного підприємства "Луцький ремонтний завод "Мотор" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді-доповідача Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення №320, копію зазначеної ухвали скаржник отримав 21 січня 2019 року.

04 лютого 2019 року на адресу суду надійшла заява Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про продовження строку для усунення апеляційної скарги. Його доводи полягають в тому, що постійно на рахунки з яких здійснюється проплата судового збору накладаються арешти.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року продовжено строк для усунення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України недоліків апеляційної скарги на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі № 0340/1814/18, зазначених в ухвалі судді-доповідача Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2019 року, на 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

21 лютого 2019 року на виконання ухвали судді-доповідача Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2019 року Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби надіслав клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтоване відсутністю на даний час коштів для сплати судового збору.

Перевіривши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст.133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За правилами ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Таким чином, Законом України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) не встановлено пільг щодо сплати судового збору для апелянта.

Відтак, апелянтом не надано достатніх доводів та обставин, що дають підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Таким чином, розглянувши вищевказане клопотання про відстрочення сплати судового збору апелянта, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити.

Крім того, з приводу зазначеного клопотання апеляційний суд зазначає, що державні органи, які є рівними перед законом і судом поряд з іншими учасниками справи, зобов'язані діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі, при оскарженні судових рішень, у зв'язку з чим, будь-які зволікання останніх зі сплатою судового збору у строк, встановлений процесуальним законом для оскарження судового рішення, як і звернення з необґрунтованими клопотаннями, зокрема, про продовження встановленого судом строку для усунення недоліків апеляційної скарги через відсутність коштів для сплати судового збору, невиконання через це вимог апеляційного суду щодо приведення апеляційної скарги у відповідність нормам КАС України, не свідчать про неухильне виконання покладених на них обов'язків як учасників справи і намір добросовісної реалізації ними права на апеляційний перегляд справи, при цьому, за наявності можливості планування і здіснення видатків бюджету, а в разі потреби їх перерозподілу протягом усього бюджетного року таким чином, щоб забезпечити своєчасне і у повному обсязі проведення необхідних платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд зверну увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що "…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…".

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов'язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Доводи відповідача щодо неналежного фінансування Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби з боку державного бюджету, не свідчать про поважність підстав для продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а тому обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень не є об'єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають реалізувати своє право щодо оскарження судового рішення .

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк

З огляду на те, що апелянтом недоліки апеляційної скарги не усунуті, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід повернути скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі № 0340/1814/18 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Р. П. Сеник
судді Я. С. Попко
Р. Б. Хобор