Справа № 158/998/17
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа №158/998/17

адміністративне провадження №К/9901/21333/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,

суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу громадянина Кот-д'Івуара ОСОБА_9 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017 (суддя Пліш М.А.) у справі № 158/998/17 за позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Кот-д'Івуара ОСОБА_9 про примусове видворення іноземця з України та продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Кот-д'Івуара ОСОБА_9 про примусове видворення відповідача з України та продовження строку його затримання, але не більш як на дванадцять місяців, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.04.2017 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.04.2017 відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 апеляційну скаргу було залишено без руху. Запропоновано протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надати суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду із зазначенням інших підстав поважності пропуску даного строку.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційної скаргою на постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.04.2017, оскільки наведені відповідачем в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави не є достатніми для такого поновлення.

Не погоджуючись з ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017 відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.04.2017. В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що подача апеляційної скарги, яка відповідає вимогам, визначеним статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, в редакції, чинній на час виникнення права на апеляційне оскарження) неможлива без своєчасного одержання повного тексту рішення, а тому, вважає, що несвоєчасне одержання копії повного тексту рішення є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 186 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення права на апеляційне оскарження) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Статтею 183-7 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення права на апеляційне оскарження) передбачені особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства.

Згідно з частиною десятою статті 183-7 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення права на апеляційне оскарження) судові рішення в адміністративних справах, передбачених цією статтею, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку в п'ятиденний строк з дня їх проголошення.

Відповідно до частини четвертої статті 189 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення права на апеляційне оскарження) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні суду першої інстанції, 21.04.2017 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Отже, строк апеляційного оскарження судового рішення першої інстанції складає п'ять днів і обраховується з дня отримання особою повного тексту судового рішення.

Залишаючи апеляційну скаргу відповідача без руху суд апеляційної інстанції виходив з того, що згідно з журналом судового засідання постанова суду першої інстанції проголошена 21.04.2017, в матеріалах справи наявні розписки відповідача та його представників про отримання копії постанови 21.04.2017. При цьому, суд апеляційної інстанції на підтвердження факту отримання відповідачем та його представниками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 копії рішення суду першої інстанції саме 21.04.2017, помилково посилався на розписки, які містяться на аркушах справи 37, 39, 40, оскільки на зазначених розписках відсутні дати отримання копії постанови від 21.04.2017.

Разом з тим, на наступному аркуші справи - 41 міститься заява представника відповідача - ОСОБА_6 від 21.04.2017 про направлення повного тексту судового рішення по даній справі за адресою: АДРЕСА_2. При цьому, згідно листа Ківерцівського районного суду Волинської області № 158/998/17/2644/2017 від 21.04.2017 (аркуш справи 43) представнику відповідача - ОСОБА_6, копія постанови на 1-му аркуші була направлена на іншу адресу: АДРЕСА_1. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, постанова Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.04.2017 викладена на 4 аркушах.

Отже, судом апеляційної інстанції не досліджено, коли саме відповідачем та його представниками було отримано повний текст постанови суду першої інстанції, від якого і має обраховуватися строк на апеляційне оскарження.

Верховний Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформульовану в рішенні від 08.11.2018, у справі «Созонов та інші проти України», в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов'язок з'ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов'язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не було підстав для залишення апеляційної скарги без руху в зв'язку з пропуском строку апеляційного оскарження та, як наслідок, для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі положень частини четвертої статті 189 КАС України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали).

Відповідно до частин першої та четвертої статті 353 КАС України (в редакції, чинній з 15.12.2017) підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017 підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу громадянина Кот-д'Івуара ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017 - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач: І.Л. Желтобрюх
Судді: О.В. Білоус
Т.Г. Стрелець