Справа № 826/3564/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3564/18 Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.

суддів Коротких А.Ю.

Федотова І.В.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому нарахованої пенсії у повному розмірі, зобов'язати відповідача виплатити позивачу грошову суму у розмірі 451223,11 грн., що складається з різниці між нарахованою і фактично виплаченою пенсією за період з 01.06.2016 року по 01.03.2018 року, зобов'язати відповідача з 01.03.2018 року нараховувати і виплачувати позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2018 року залишено без розгляду позов в частині зобов'язання виплатити різницю між нарахованою і фактично виплаченою пенсією за червень 2016 року по серпень 2017 року.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2018 року скасовано

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.12.2018 року задоволено адміністративний позов частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати ОСОБА_3 пенсії в обмеженому розмірі за вересень 2017р. - лютий 2018р.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_3 різницю між нарахованою і фактично виплаченою пенсією за версень 2017р. - лютий 2018р. без обмеження максимального розміру пенсії у сумі 126023,86 грн. (сто двадцять шість тисяч двадцять три гривні 86 копійок).

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.03.2018 року виплачувати ОСОБА_3 пенсію без обмеження її максимального розміру.

Відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні адміністративного позову в іншій частині.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій він просив скасувати вказане рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Станом на 20 лютого 2019 року позивачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 з 2000 року була призначена пенсія за вислугою років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З червня 2016 року до позивача застосовано обмеження граничного розміру пенсії, встановлене ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Згідно з копією розрахунку пенсії за вислугу років від 01.06.2016 року по пенсійній справі ФА 128566, призначеної (обчисленої) з 01.10.2011 року, підсумок пенсії позивача (з надбавками) становить 32491,95 грн., однак з урахуванням встановленого максимального розміру пенсії розмір пенсії, що виплачується позивачу, становить 10740 грн.

Також у цьому розрахунку зазначено, що підставою для перерахунку пенсії є постанова КМ України від 19.10.2016 №718 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу".

Згідно з копією розрахунку пенсії за вислугу років від 01.01.2018 року підсумок пенсії позивача (з надбавками) становить 32698,03 грн., однак з урахуванням встановленого максимального розміру пенсії розмір пенсії, що виплачується позивачу, становить 13730 грн.

Згідно з копією довідки ГУ ПФУ в м. Києві від 15.02.2018 №14/1683 сума пенсії позивача за період червень 2016р. - грудень 2017р. склала 204060 грн., у т.ч.: за червень-листопад 2016р. - 10268,50 грн. щомісячно; за грудень 2016р.-лютий 2017р. - 10279,86 грн. щомісячно; за березень 2017р. - 14949,42 грн.; за квітень-грудень 2017р. - 10740 грн. щомісячно.

Згідно з копією виписки по картковому рахунку позивача за період 01.12.2017 року по 28.02.2018 року йому виплачено пенсію за січень, лютий 2018р. по 13730 грн. щомісячно.

ОСОБА_3, вважаючи, що його права та законні інтереси порушено, звернувся із даним адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. №911-VIII чинній з 01.01.2016р. по 20.12.2016р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно пункту 2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016р. №1774, який набрав чинності з 01.01.2017р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI, в редакції Закону України від 24.12.2015р. №911-VIII, на час здійснення позивачу перерахунку пенсії, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати 10740 грн.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. №911-VIII дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016р.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 02.08.2015р. отримує пенсію за вислугою років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016.

За таких обставин, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774 від 06.12.2016р. до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Крім того, передбачені статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обмеження пенсій максимальним розміром введені в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. №911-VIII.

В той же час, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016р., при цьому як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена ще у 2000 році.

Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.10.2018 у справі № 127/4267/17.

За таких обставин, оскільки пенсія позивачу призначена ще у 2000 році, колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції, що обмеження її виплати максимальним розміром 10740 грн. є протиправним.

Що стосується задоволення позову в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_3 різницю між нарахованою і фактично виплаченою пенсією за версень 2017р. - лютий 2018р. без обмеження максимального розміру пенсії у сумі 126023,86 грн. (сто двадцять шість тисяч двадцять три гривні 86 копійок) та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.03.2018 року виплачувати ОСОБА_3 пенсію без обмеження її максимального розміру, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Нарахування та виплата пенсії є виключною компетенцією Управління Пенсійного фонду України, тому суд не може брати на себе повноваження вираховувати суму невиплаченої пенсії ОСОБА_3

Проте, суд може вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав позивача, визнавши бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиплати нарахованої пенсії ОСОБА_3, протиправною та зобов'язавши Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату ОСОБА_3 різниці між нарахованою і фактично виплаченою пенсією за вересень 2017р. - лютий 2018р. без обмеження максимального розміру пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвели до помилкового вирішення справи, а тому судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2018 року скасувати та постановити нове, яким позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати ОСОБА_3 пенсії в обмеженому розмірі за вересень 2017р. - лютий 2018р. протиправними та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_3 різницю між нарахованою і фактично виплаченою пенсією за вересень 2017р. - лютий 2018р. без обмеження максимального розміру пенсії.

В задоволені позову в іншій частині відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотова