Справа № 0940/1502/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

20 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3818/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В. Я., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 0940/1502/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

суддя в 1-й інстанції - Матуляк Я. П.,

час ухвалення рішення - 02.10.2018 року,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - 02.10.2018 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Головного управління ДФС у Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10 травня 2018 року № 012, яким йому визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 4272,00 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що відповідно до акту обстеження будинку, що розташований у АДРЕСА_1, вказаний будинок непридатний для проживання, а тому апелянт вважає, що такий не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відповідно до пп.266.2.2 пп.г ст.266 ПК України. Крім того, апелянт звернув увагу на те, що рішення місцевої ради щодо встановлення місцевого податку не може набрати чинності в тому самому бюджетному періоді, в якому воно прийняте, відповідно до пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України, а тому висновок суду першої інстанції про те, що у разі прийняття органами місцевого самоврядування рішення про встановлення місцевих податків і зборів на 2017 рік після 01 січня 2017 року, термін з якого вони вступають в силу визначається в самому рішенні, є помилковим. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач (апелянт) - ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 21 листопада 2018 року сплатив суму грошового зобов'язання в розмірі 4272,00 грн. за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначену оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, що підтверджується квитанцією №148.93.1/21691363 від 21 листопада 2018 року, у зв'язку з чим подав заяву про відмову від апеляційної скарги.

Представник відповідача - Яремак Т.І. у судовому засіданні пояснив, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, відсутні підстави для його скасування; щодо поданої заяви про відмову від апеляційної скарги не заперечував.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заяву про відмову від апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що заяву про відмову від апеляційної скарги необхідно задовольнити, і апеляційне провадження у зв'язку з цим закрити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є власником житлового будинку, загальною площею 209 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Цей факт сторонами не оспорюється.

Рішенням 15 сесії VII демократичного скликання Стецівської сільської ради Івано-Франківської області від 29 січня 2017 року №85-15/2017 запроваджено податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки та встановлено ставку податку для об'єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб з 01 січня 2017 року у розмірі 1,5 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (поточного) року за 1 кв.м. бази оподаткування (додаток №1).

10 травня 2018 року Головне управлінням ДФС в Івано-Франківській області прийняло податкове повідомлення-рішення № 012, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 4272,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні позивачу зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки по об'єкту житлової нерухомості із застосуванням розрахунку ставки податку встановленої рішенням Стецівської сільської ради Івано-Франківської області від 29 січня 2017 року №85-15/2017 Головне управління ДФС у Івано-Франківській області діяло правомірно, оскільки позивач є власником нерухомого майна, що є об'єктом оподаткування вказаним податком, а ПК України встановлено обов'язок громадянина сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік незалежно від термінів прийняття рішення органу місцевого самоврядування про встановлення відповідних податків і зборів та їх елементів, належних доказів на підтвердження того, що спірне нерухоме майно не є об'єктом оподаткування у 2017 році, суду не надано, а тому оскаржуване податкове повідомлення - рішення не підлягає скасуванню.

У судовому засіданні 20 лютого 2019 року позивач - ОСОБА_1 подав заяву про відмову від апеляційної скарги, мотивовану тим, що він сплатив суму грошового зобов'язання в розмірі 4272,00 грн. за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначену оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, що підтверджується квитанцією №148.93.1/21691363 від 21 листопада 2018 року, та просив закрити апеляційне провадження у цій адміністративній справі.

Згідно з ч.3 ст.9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.5 ст.303 КАС України до закінчення апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї повністю або частково, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині. Питання про прийняття відмови від апеляційної скарги і закриття у зв'язку з цим апеляційного провадження вирішується судом апеляційної інстанції, що розглядає справу, в судовому засіданні. Про прийняття відмови від скарги та закриття у зв'язку з цим апеляційного провадження суд постановляє ухвалу. У разі закриття апеляційного провадження у зв'язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, яка відмовилася від скарги, не допускається.

Колегія суддів роз'яснила ОСОБА_1 наслідки закриття апеляційного провадження у справі, визначені ч.5 ст.303 КАС України, зокрема, те, що у разі закриття апеляційного провадження у зв'язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, яка відмовилася від скарги, не допускається.

П.1 ч.1 ст.305 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, а також враховуючи виключне процесуальне право особи до закінчення апеляційного провадження відмовитися від апеляційної скарги повністю або частково та відсутність заяв про приєднання до апеляційної скарги, заперечень щодо закриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою, відмова від апеляційної скарги не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, колегія суддів дійшла висновку про прийняття відмови від апеляційної скарги та закриття у зв'язку з цим апеляційного провадження.

Керуючись ст.242, 243, 248, 250, 303, 305, 310, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 0940/1502/18 та закрити у зв'язку з цим апеляційне провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач О. І. Мікула
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець

Повне судове рішення складено 22 лютого 2019 року.