Справа № 0340/1834/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/4034/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області,

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року (суддя - Дмитрук В.В., час ухвалення - не вказано, місце ухвалення - м.Луцьк, дата складання повного тексту - не вказана),

в адміністративній справі №0340/1834/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СМО Україна» до Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України,

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У вересні 2018 року позивач ТзОВ «СМО Україна» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів ГУ ДФС у Волинській області та ДФС України, в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДФС у Волинській області №870184/40924167 від 03.08.2018 р. про відмову у реєстрації податкової накладної №30 від 11.12.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних; 2) зобов'язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №30 від 11.12.2017 р. на суму ПДВ 12762,50 грн., подану позивачем.

Відповідачі ГУ ДФС у Волинській області та ДФС України позовних вимог не визнали, в суді першої інстанції подали відзиви на позовну заяву, просили в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 03.08.2018р. №870184/40924167 про відмову в реєстрації податкової накладної №30 від 11.12.2017р., поданої ТзОВ «СМО Україна». Зобов'язано ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №30 від 11.12.2017 р., подану ТзОВ «СМО Україна».

З цим рішенням суду першої інстанції від 31.10.2018 року не погодився відповідач ГУ ДФС у Волинській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, обставини справи досліджені судом неповно та необ'єктивно, а тому це рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт ГУ ДФС у Волинській області зазначає, що позивачем ТзОВ «СМО Україна» виписано податкову накладну №30 від 11.12.2017 р. на суму ПДВ 12762,50 грн., яку надіслано до ДФС для реєстрації в ЄРПН. Реєстрацію даної податкової накладної було зупинено відповідно до квитанції від 28.12.2017 року на підставі п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання товарів згідно з УКТ ЗЕД. Товариству було запропоновано надати пояснення та копії документів, достатні для прийняття котролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Позивачем було надано пояснення по податковій накладній №30 від 11.12.2017 р. та ряд первинних документів, однак не було надано копії всіх необхідних документів, що підтверджують реальність вчинення господарських операцій, визначених Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 117 від 21.02.2018 року, а саме договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Тому, комісією ГУ ДФС у Волинській області було правомірно прийнято рішення №870184/40924167 від 03.08.2018 р. про відмову у реєстрації податкової накладної №30 від 11.12.2017 року в ЄРПН. Також, вказує апелянт, що позовна вимога про зобов'язання зареєструвати податкову накладну №30 від 11.12.2017 року в ЄРПН є передчасною, оскільки неможливо встановити реєстраційної суми на електронному рахунку позивача в системі електронного адміністрування ПДВ, на момент прийняття рішення судом в даній справі. Також зазначає апелянт, що суд першої інстанції не взяв до уваги первинні документи, надані Товариством та оформлені з порушенням вимог чинного законодавства. Крім цього, вважає апелянт, що суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії незначної складності.

За результатами апеляційного розгляду апелянт ГУ ДФС у Волинській області просить скасувати рішення суду від 31.10.2018 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач ТзОВ «СМО Україна» подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 31.10.2018 року залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу ГУ ДФС у Волинській області слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТзОВ «СМО Україна» зареєстроване як юридична особа 31.10.2016 року за №0062900, основним видом діяльності є 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 41-42).

11.12.2017 року між ТзОВ «СМО Україна» (постачальник) та ТзОВ «ЕВІ Україна» (покупець) укладено договір поставки №111217/2, предметом якого є поставка товару в асортименті і кількості, які визначені у замовленні покупця та за цінами, зазначеними у рахунку-фактурі постачальника, з наступним прийняттям та оплатою відповідного товару покупцем (а.с. 75-77).

При здійсненні операції з поставки за умовами договору №111217/2 від 11.12.2017 року, позивач склав податкову накладну №30 від 11.12.2017 року на суму 76575 грн. (в т.ч. ПДВ 12762,50 грн.), яка 28.12.2017 року була надіслана для реєстрації в ЄРПН (а.с. 106).

Із квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.12.2017 року, видно, що реєстрація податкової накладної №30 від 11.12.2017 року була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки вказана податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризику, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567, за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:8481, та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів (а.с. 13).

30.07.2018 року позивачем надіслані письмові пояснення щодо господарської операції за вищевказаною податковою накладною №30 від 11.12.2017 року та копії документів, які підтверджують реальність здійснення такої господарської операції (а.с. 21).

03.08.2018 року комісією ГУ ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення №870184/40924167, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №30 від 11.12.2017 року в ЄРПН з підстави ненадання платником податку копій документів, а саме, договорів, зокрема зовнішньоекономічні контракти з додатками до них; договори, довіреності до них, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операцій; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), в тому числі: рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (а.с. 19).

12.08.2018 року позивачем надіслано скаргу на зазначене рішення комісії (а.с. 105).

Рішення про результати розгляду скарги ТзОВ «СМО Україна» ні в письмовій, ні в електронній формі не отримувало. При цьому, в телефонному режимі на «гарячу лінію» ДФС України позивача повідомлено про те, що рішенням комісії з розгляду скарг ДФС скарга залишена без задоволення, а рішення комісії ГУ ДФС у Волинській області без змін.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову, з врахуванням наступного.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, в редакції чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної №30, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

В Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.74.2 ст.74 ПК України, в редакції чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної №30).

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до положень підпунктів 201.16.2, 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку пояснення та/або копії документів (за вичерпним переліком), які є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Подані письмові пояснення та/або копії документів розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яке надсилається платнику податків.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, в редакції чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної №30, (далі Порядок №1246).

Згідно з п.12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема: наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Відповідно до п.13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 17 Порядку №1246 встановлено, що у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації таких податкових накладних та/або розрахунків коригування відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу, формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, в якій зазначаються відомості та перелік документів, визначених підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, в редакції чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної №30, затверджені Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії оцінки) та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Вичерпний перелік).

Відповідно до п.6 Критеріїв оцінки моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що закріплений пунктом 6 Критеріїв оцінки перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки закріплює диференціацію документів, які є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, залежно від встановленої відповідності податкової накладної тому чи іншому критерію.

З аналізу вказаних законодавчих положень видно, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання контролюючим органом загального посилання на пункт 6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справах щодо подібних правовідносин, зокрема у постанові від 23 жовтня 2018 року (справа №822/1817/18) та постанові від 04 грудня 2018 року (справа №821/1173/17).

Із квитанції про зупинення реєстрації за податковою накладною №30 від 11.12.2017 року видно, що реєстрація цієї ПН була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки вказана ПН відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567; за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД та запропоновано надати пояснення та/або копії документів.

Зміст цієї квитанції від 28.12.2017 року зумовлює висновок про те, що фіскальним органом в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (з тим визначенням, яке наведене у пункті 6 Критеріїв оцінки), ані конкретного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних у такому виді, який би унеможливив неоднозначне розуміння цієї пропозиції платником податків.

Як встановлено судом та не заперечується представниками сторін, ТзОВ «СМО Україна» було подано письмові пояснення та копії документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій за вищевказаною податковою накладною, а саме: договір оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) №66 від 01.11.2017р., укладеного між ПАТ «Волиньтурист» (орендодавець) та ТзОВ «СМО Україна» (орендар); копію договору про надання складських послуг №011217/02 від 01.12.2017р., укладеного між фізичною особою-підприємцем Матвіюк В.В. (виконавець) та ТзОВ «СМО Україна» (замовник); копію контракту від 01.12.2017р. №0112-1, укладеного між Товариством «СМО S.L.» (продавець) та ТзОВ «СМО Україна» (покупець); копію оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 за грудень 2017 року - лютий 2018 року; аналіз субконто за листопад 2017 року - лютий 2018 року; копію штатного розпису від 02.11.2017р.; копію договору поставки №111217 від 11.12.2017р., укладеного між ТзОВ «СМО Україна» (постачальник) та ТзОВ «ЕВІ Україна»; копію видаткової накладної №205 від 27.02.2017р.; копію довіреності №16 від 27.02.2018р.; копію інвойсу від 08.02.2018р. №А41099; копії платіжних доручень в іноземній валюті від 28.12.2017р., від 06.02.2018р., від 22.03.2018р.; копію CMR №219477 від 27.02.2018р.; копію ВМД від 27.02.2018р. №UA205090/2018/014314; копію рахунку на оплату №79 від 11.12.2017р.; копію платіжного доручення №570 від 11.12.2017р. (а.с. 43-52, 53-64, 65-69, 70-88, 108, 109).

На час подання позивачем письмових пояснень та документів до них за спірною податковою накладною діяв Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 (набрав чинності 22.03.2018 року).

Пунктом 2 зазначеної вище постанови Кабінету Міністрів України обумовлено, що платники податку на додану вартість, у яких до 01.12.2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", та які станом на 01.12.2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/ розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

Відповідно до пункту 14 Порядку №117, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як визначено пунктом 18 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Пунктом 19 Порядку №117 визначено, що комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Згідно пункту 23 Порядку №117, комісією регіонального рівня протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку: - щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/ розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу; - щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/ розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/ розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Пунктами 20, 21 Порядку №117 передбачено, що зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Судом першої інстанції вірно враховано та обгрунтовано зазначено, що подані до контролюючого органу позивачем письмові пояснення та копії документів підтверджують здійснення позивачем господарських операцій із ТзОВ «ЕВІ Україна», по яких складено податкову накладну від 11.12.2017 року №30. Ознак порушення вимог законодавства щодо їх складення вони не містять та є достатніми для прийняття Комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної в ЄРПН. Господарські операції, за наслідками яких складено податкову накладну №30 від 11.12.2017 року, здійснені позивачем в межах його господарської діяльності, є фактичними та підтверджуються первинними документами. При цьому, контролюючим органом не враховано специфіку діяльності позивача та не взято до уваги письмові пояснення платника податків.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ГУ ДФС у Волинській області щодо незаконності рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Комісії від 03.08.2018 року №870184/40924167 та зобов'язання зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №30 від 11.12.2017 року.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що відповідачем ДФС України не оскаржено у визначеному законом апеляційному порядку рішення суду першої інстанції від 31.10.2018 року, а тому немає підстав для висновків щодо незаконності рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання ДФС України зареєструвати податкову накладну №30 від 11.12.2017 року.

У зв'язку із цим являються безпідставними доводи апелянта ГУ ДФС у Волинській області щодо питання наявності чи відсутності у платника (позивача) на електронному рахунку достатньої реєстраційної грошової суми для реєстрації податкової накладної та дискреційності повноважень ДФС України при реєстрації податкових накладних.

Також, колегією суддів не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді адміністративної справи, які б згідно статті 317 КАС України могли бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області - залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року в адміністративній справі №0340/1834/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СМО Україна» до Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль

Повний текст постанови складено 22.02.2019 року