Справа № 2а/679/44/15
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2019 року

Київ

справа №2а/679/44/15

адміністративне провадження №К/9901/6097/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Кравчука В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 2-а/679/44/2015

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області про визнання відмови нечинною та зобов'язання вчинити дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області, прийняту 11 березня 2015 року у складі судді Фурсевич О.В. і ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду, прийняту 21 травня 2015 року у складі колегії суддів: головуючого судді - Білої Л.М., суддів - Гонтарука В.М., Матохнюка Д.Б.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області, третя особа - державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені і за дорученням якого діє відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція», в якому просив визнати нечинною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області від 25 грудня 2014 року № 8477/04, зобов'язати відповідача зарахувати періоди роботи з 01 березня 2004 року по 07 грудня 2004 року, з 08 грудня 2004 року по 28 лютого 2006 року до пільгового стажу за Списком № 2, призначити та виплатити йому пенсію з моменту звернення за нею, а саме: з 18 грудня 2014 року.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області від 25 грудня 2014 року № 8477/04 про відмову в зарахуванні ОСОБА_2 періодів роботи з 01 березня 2004 року по 07 грудня 2004 року, з 08 грудня 2004 року по 28 лютого 2006 року до пільгового стажу за Списком № 2. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області зарахувати ОСОБА_2 періоди роботи з 01 березня 2004 року по 07 грудня 2004 року, з 08 грудня 2004 року по 28 лютого 2006 року до пільгового стажу за Списком № 2 та призначити йому пенсію з 18 грудня 2014 року - з моменту звернення до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області.

Суди встановили, що ОСОБА_2 дійсно в період з 01 березня 2004 року по 07 грудня 2004 року працював на посаді обхідника водопровідно-каналізаційної мережі 4 групи, дільниця з експлуатації ПРК, масломазутного дизельного господарства, СТО, ремонту та зарядки вогнегасників, цеху гідроспоруд теплових і підземних комунікацій, а в період з 08 грудня 2004 року по 28 лютого 2006 року - на посаді обхідника водопровідно-каналізаційної мережі 4 групи, дільниця тепло-водозабезпечення і каналізації, гідротехнічного цеху в шкідливих умовах праці, що передбачені Списком №2.

18.12.2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м.Нетішин Хмельницької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Проте, листом від 25 грудня 2014 року №8477/04 позивачу було відмовлено та не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 01 березня 2004 року по 07 грудня 2004 року та з 08 грудня 2004 року по 28 лютого 2006 року у зв'язку з відсутністю відомостей про проведення атестації робочого місця позивача.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про задоволення позову з огляду на те, що оскільки обов'язок проведення атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, то її не проведення не може позбавляти громадян їх права на призначення пенсії на пільгових умовах.

У касаційній скарзі заявлено вимогу про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та відмову у позові.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Згідно з п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній " основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами п. 10 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993року № 637.

Згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників.

Проте, підставою для призначення пільгових пенсій є не тільки запис у трудовій книжці щодо роботи на підприємстві, а і довідка підприємства яка уточнює характер роботи з зазначенням періоду роботи, що зараховується до спеціального стажу; професії або посади; характеру виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, яка оцінюється управлінням Пенсійного фонду з урахуванням вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Іншою необхідною умовою для зарахування стажу роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах після 21 серпня 1992 року є проведення відповідної атестації робочого місця з метою підтвердження пільгового характеру виконуваної роботи за такою посадою.

Згідно п.п.1, 2, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форми власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здоров'я й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41.

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

За вказаного правового регулювання спірного питання, суд не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що не проведення не може позбавляти громадян їх права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Проте, висновок судів відносно того, що атестація робочого місця позивача за спірні періоди не проводилась є необґрунтованим та передчасним.

В матеріалах справи наявна довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12 січня 2015 року № 05-03, у якій зазначено, що підставою її видачі є, зокрема, накази про результати атестації робочих місць в ВП Хмельницька АЕС за Списком № 2: первинний наказ від 22 листопада 2000 року № 1239к.

Проте, вказані дані не перевірені та не встановлені судами попередніх інстанції, хоч інформація щодо проведення атестації робочого місця позивача є вирішальною у цьому спорі.

Суд касаційної інстанції, відповідно до положень частини 2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Пунктом 1 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про скасування судових рішень суду апеляційної інстанції повністю з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11 березня 2015 року і ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду, прийняту 21 травня 2015 року скасувати.

Справу № 2-а/679/44/2015 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області про визнання відмови нечинною та зобов'язання вчинити дії направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

В.М. Кравчук ,

Судді Верховного Суду