Справа № 1740/2150/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

20 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/169/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Большакової О. О.
суддів -Макарика В. Я.
Глушка І. В.
перевіривши апеляційну скаргу управління Державної міграційної служби України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі № 1740/2150/18 за адміністративним позовом ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 до Володимирецького районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області, управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про зобов'язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2018 року ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Володимирецького районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області, управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про зобов'язання у подальшому здійснити паспортний облік щодо ОСОБА_5 за раніше встановленими фактами: виключно за прізвищем, іменем та по батькові, зобов'язання видати ОСОБА_5 паспорт громадянина України у вигляді паспортної книжечки.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року позовну заяву задоволено частково. Зобов'язано Володимирецький районний сектор Управління Державної міграційної служби в Рівненській області видати ОСОБА_5 паспорт громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України затвердженого Постановою Верховної Ради України №2503-XII від 26.06.1992. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області в подальшому здійснити паспортний облік щодо ОСОБА_5, за раніше встановленими формами: виключно за прізвищем, іменем та по батькові.

Не погодившись з таким рішенням, управління Державної міграційної служби України в Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку.

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з пропуском скаржником строку на апеляційне оскарження та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 456 копію зазначеної ухвали вручено скаржнику 31 січня 2019 року.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що Європейська Конвенція Про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв'язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» Суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

У контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення у контексті пропуску строку на таке оскарження, у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об'єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

На виконання вимог вказаної ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2019 року у встановлений судом строк, скаржником подано до суду лист вих. №5601.8-907/56.1-19 від 11.02.2019, який обґрунтований тим, що апеляційну скаргу подано у строк, визначений ст. 295 КАС України, оскільки рішення надійшло до відповідача 1 - УДМС 12.11.2018 (про що свідчить доданий супровідний лист від 09.11.2018 № 1740/2150/18/208442/18 з відміткою про дату отримання), однак до відповідача 2 - Володимирецького РС УДМС (апелянта) згадане рішення надійшло 22.11.2018 (про що свідчить доданий супровідний лист від 09.11.2018 № 1740/2150/18/208443/18 з відміткою про дату отримання.

Згідно матеріалів справи, оскаржене судове рішення постановлено 05 листопада 2018 року, копію якого отримано скаржником (тобто відповідачем 1, яким згідно апеляційної скарги є управління Державної міграційної служби України в Рівненській області) 12.11.2018.

Апеляційну скаргу подано управлінням Державної міграційної служби України в Рівненській області 20 грудня 2018 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Тому доводи апелянта про те, що копію оскарженого рішення ним (як відповідачем 2 Володимирецьким районним сектором Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області) отримано 22.11.2018 є безпідставними, адже, копію оскарженого рішення апелянтом (управлінням Державної міграційної служби України в Рівненській області) отримано саме 12.11.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення №350 (а.с. 140) та даних з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku.

Також ці доводи є безпідставними з огляду й на те, що згідно наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення №368 (а.с. 139) Володимирецьким районним сектором Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області (якого управління Державної міграційної служби України в Рівненській області визначає як апелянта, хоча таке ним не являється) копію оскарженого рішення отримано лише на день пізніше від апелянта, тобто 13.11.2018.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Враховуючи зазначене, строк на апеляційне оскарження пропущений без поважних причин, а поданий апелянтом лист містить ознаки зловживання наданими законом процесуальними правами.

Відповідно до положень частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Судом враховано строк, необхідний для пересилання поштової кореспонденції засобами поштового зв'язку.

Враховуючи те, що особою, яка подала апеляційну скаргу, у встановлений суддею-доповідачем строк подано лист з безпідставним обгрунтуванням того, що апелянтом не пропущено строк апеляційного оскарження без клопотання про поновлення такого із зазначенням поважних причин його пропуску, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою управління Державної міграційної служби України в Рівненській області на Рівненського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі № 1740/2150/18 за адміністративним позовом ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 до Володимирецького районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області, управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про зобов'язання вчинення певних дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач О. О. Большакова
судді В. Я. Макарик
І. В. Глушко