Справа № 359/10605/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2018, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №А-2106/4 від 21 червня 2017 року, прийняту головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Трохименка А.О., відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.6 ст.96-1 КУпАП, та застосовано стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 гривень.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2018 позовну заяву повернуто позивачу на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, відсутні клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З матеріалів справи вбачається, що подаючи адміністративний позов, позивач просив поновити строк звернення до адміністративного суду.

Клопотання обґрунтовано тим, що 06.12.2018 на адресу позивача надійшов лист, в якому знаходився виклик державного виконавця від 12.11.2018 №42229 стосовно виконавчого провадження №54651293 від 11.09.2017 з примусового виконання постанови №2106/4 від 21.06.2017 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ДАБІ України штрафу у розмірі 34000 гривень.

Зазначає, що лише 12.12.2018 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №54651293, після чого дізнався про існування оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказана обставина призвела до порушення строку звернення до адміністративного суду, який на думку позивача підлягає поновленню у зв'язку з викладеним.

Суд першої інстанції, розглянувши позовну заяву та клопотання встановив, що доводи, викладені ОСОБА_3 в клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду є необґрунтованими.

Та дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви, так як відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених ч. 2 ст. 123 цього Кодексу.

Відповідно ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Таким чином позивач пропустив визначений строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов'язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об'єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню ло суду, у зв'язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність з доданням відповідних доказів, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Однак, колегія суддів зазначає, що ст. 123 КАС України передбачено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так, частиною 1-2 вказаної статті обумовлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Таким чином, враховуючи положення вказаної норми, якщо підстави, вказані позивачем у заяві, визнані судом неповажними, суд першої інстанції повинен був залишити позов без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У випадку залишення позовної заяви без руху з підстав неповажності причин пропуску строку звернення до суду, позивач повинен зазначити інші підстави для поновлення такого строку, ніж ті, що були зазначені при зверненні до суду у позові та яким суд уже надав оцінку, і надати докази на підтвердження таким підставам.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).

Відповідно до практики ЕСПЛ, право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Слід зазначити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватись лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків необхідне для досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Однак, так як судом першої інстанції встановлено що позов подано до суду поза межами встановленого законом строку, на виконання приписів ч. 1 ст. 123 КАС України позовна заява залишається без руху та позивачу надається можливість вказати інші підстави такого пропуску з метою надання оцінки їх поважності.

Відтак, відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду та одночасно повертаючи позов, суд апеляційної інстанції не дотримався вимог ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на зазначене, апеляційний суд приходить висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2018 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 21.02.2019