Справа № 362/95/19
Суддя: Ковбель М. М.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа362/95/19
Провадження 2-а/362/41/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2019 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковбель М.М.,

за участю секретаря Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

08.01.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови №94 від 27.11.2018 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його було притягнуто до відповідальності, постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Вищевказана постанова винесена на підставі протоколу №121 від 14.11.2018 року про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, та акту від 29.10.2018 року №908/10-36-13-03/НОМЕР_1 за результатами планової документальної перевірки виїзної перевірки підприємницької діяльності. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, в оскаржуваній постанові посадова особа державної фіскальної служби зазначила порушення п.44.1. ст.44 Податкового кодексу України, ОСОБА_1 до перевірки не надоно книгу обліку доходів та витрат.

На підставі викладеного ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 85 грн.

Крім того позивач просить поновити процесуальний строк на оскарження постанови № 94 від 27.11.2018 року.

Позивач в судове засідання не зявився просив справу розглядати без його участі.

Відповідачем було надано до суду відзив на адміністративний позов, у якому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Суд дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 27.11.2018 року відповідач виніс відносно позивача постанову, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що в результаті проведення перевірки складено акт документальної планової виїздної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 29.10.2018 року № 908/10-36-13-03/НОМЕР_1, та виявлено порушення п.44.1. ст.44 Податкового кодексу України , за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Частина 1 ст. 163-1 КУпАП передбачає відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України,

Орган (посадова особа)оцінює доказує за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

За умовами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 77 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так відповідно до відзиву на позовну заяву 30.10.2018 року головним державним ревізором-інспектором відділу планування контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб і самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_2, ОСОБА_1 було запрошено повідомленням №576/К/10-36-13-03 на 14.11.2018 року для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП. На адресу позивача було направлено повідомлення засобами поштового звязку що підтверджується чеком відправлення від 31.10.2018 року №781.

Відповідно до витягу з ПАТ «Укрпошта» повідомлення на складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 отримав 07.11.2018 року, 14.11.2018 року позивач не зявився в результаті чого був складений акт №1057/10-36-13-03/НОМЕР_1 про неявку ФОП ОСОБА_1 для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення та протокол про адміністративне правопорушення №121 від 14.11.2019 року

Рекомендованим листом було направлено протокол № 121 від 14.11.2018 року про адміністративне правопорушення, який містить дані про місце дату і час розгляду адміністративної справи, а саме 27.11.2018 року о 10 год 00 хв. Відповідно до матеріалів справи вищевказаний рекомендований лист ОСОБА_1 отримав 28.11.2018 року, що підтверджується відстеженням з ПАТ "Укрпошта" за № 780

Клопотання про поновлення пропущеного строку оскарження постанови про накладання адміністративного стягнення позивач обґрунтовує тим, що оскаржувану постанову позивач отримав 11.12.2018 року, тобто через 4 дні після закінчення 10 денного строку на її оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що клопотання позивача про поновлення строку для звернення до суду із вказаним адміністративним позовом є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.286 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб"єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже враховуючи, що ОСОБА_1 отримав протокол №121 який містить дані про місце дату і час розгляду адміністративної справи, саме 27.11.2018 року о 10 год 00 хв., лише 28.11.2018 року, це позбавило його можливості, користуватися своїми права передбачиним законом.

Судом встановлено, що відповідач недовів належними та допустимими доказами факт повідомлення про розгляд адміністративної справи позивача, враховуючи це його було позбавлено можливості надати пояснення, заявляти клопотання, та скористатися іншими правами передбачиним чиним законодавством.

Враховуючи викладене, суд вважає, дії відповідача при складенні постанови є протиправними і постанова про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 77, 121, 241, 242, 286 КАСУ , ст.ст. 234, 284,286 КУпАП, " -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити .

Скасувати постанову від 27 листопада 2018року № 94 у справі про адміністративне правопорушення про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя М.М. Ковбель