Справа № 0340/1798/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3667/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Димарчук Т.М., м. Луцьк, повний текст рішення складено 16.10.2018 року) у справі №0340/1798/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області в якому просив визнати протиправними дій щодо розрахунку розміру пенсії без урахування сум заробітної плати за період роботи на Ківерцівському ремонтно-транспортному підприємстві з 01.01.1992 по 31.12.1995, доходу отриманого від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.1994 по 31.12.1996 та не зарахування трудового стажу за період роботи в кооперативі "Електра" з 01.04.1990 по 05.11.1991; зобов'язати здійснити перерахунок пенсії з дати призначення з урахуванням заробітної плати для обчислення пенсії отриманої за період роботи на Ківерцівському ремонтно-транспортному підприємстві з 01.01.1992 по 31.12.1995, доходу отриманого від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.1994 по 31.12.1996; зарахування до страхового стажу періоду роботи в кооперативі "Електра" з 01.04.1990 по 05.11.1991.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Рожищенського об'єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_2 без урахування сум заробітної плати отриманої за період роботи на Ківерцівському ремонтно-транспортному підприємстві з 01.01.1992 по 31.12.1995 та доходу отриманого від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.1994 по 31.12.1996.

Зобов'язано Рожищенське об'єднане управління пенсійного фонду України Волинської області (45100, Волинська область, м. Рожище, вул. Шевченка, 89, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з дати призначення з урахуванням для обчислення пенсії сум заробітної плати отриманої за період роботи на Ківерцівському ремонтно-транспортному підприємстві з 01.01.1992 по 31.12.1995 та доходу отриманого від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.1994 по 31.12.1996.

Визнано протиправними дії Рожищенського об'єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області щодо не зарахування ОСОБА_2 до страхового стажу періоду роботи в кооперативі "Електра" з 01.04.1990 по 05.11.1991 та зобов'язати Рожищенське об'єднане управління пенсійного фонду України Волинської області ОСОБА_2 до страхового стажу період роботи в кооперативі "Електра" з 01.04.1990 по 05.11.1991.

Присуджено на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Рожищенського об'єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області (45100, Волинська область, м. Рожище, вул. Шевченка, 89, ) судові витрати у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати частково рішення суду першої інстанції в частині, якою визнано протиправними дії Рожищенського ОУПФУ України Волинської області та зобов'язано здійснити перерахунок пенсії з дати призначення з урахуванням для обчислення пенсії сум заробітної плати отриманої за період роботи на Ківерцівському ремонтно-транспортному підприємстві з 01.01.1992 по 31.12.1995 та доходу, отриманого від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.1994 по 31.12.1996.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії зазначено у ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами для обчислення пенсії також враховується плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

На підставі даних Державної служби статистики Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України щомісячно повідомляє про розмір середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, яка визначена відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 01.02.2008 року №4-4 «Про затвердження Порядку визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні», з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії.

З доданої позивачем довідки Ківерцівського відділення ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 07.03.2018 року №257/Б/03-05-41 та додатково представленої 09.08.2018 року довідки від 06.08.2018 року №986/Б/03-05-41 обчислити щомісячно розмір доходу згідно вищезазначених норм Закону немає можливості, так як отриманий дохід вказано протягом року та щоквартально.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу за вх. №К-2806/19 від 11 лютого 2019 року в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законне, обґрунтованим та мотивованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що наведені апелянтом у апеляційній скарзі підстави та обставини для скасування оскаржуваного рішення суду є надуманими, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) 21.03.2018 звернувся до Рожищенського об'єднаного управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", до якої додав: трудову книжку; довідку про присвоєння ідентифікаційного коду; військовий квиток; копію паспорта; довідку про заробітну плату від 13.03.2018 №8; довідку Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 07.03.2018 №257/Б/03-05-41 про чистий дохід від здійснення підприємницької діяльності за період з 11.11.1993 по 25.08.2008; довідку про зміну назви організації.

23.03.2018 Рожищенським об'єднаним управління ПФУ ОСОБА_2 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 4052,33 грн. Згідно з рішенням відповідача загальний страховий стаж позивача становить 40 років 6 місяців 28 днів, з яких 26 років 4 місяці 28 днів страховий стаж до 01.01.2004 та 14 років 2 місяці страховий стаж після 01.01.2004.

23.06.2018 позивач звернувся до Рожищенського об'єднаного управління ПФУ із заявою про здійснення перерахунку пенсії з дати її призначення ( 23.03.2018), з урахуванням при цьому заробітної плати (отриманого доходу) за період роботи з 01.01.1992 по 31.12.1995 на Ківерцівському РТП згідно з довідкою від 13.03.20218 №8, а також чистого доходу отриманого ним від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.1994 по 31.12.1996. Крім того, позивач просив зарахувати до трудового (страхового) стажу період його роботи в кооперативі "Електра" радгоспу "Волинський" з 01.04.1990 по 05.11.1991. Позивач вказував на те, що за період здійснення підприємницької діяльності з 11.11.1993 по 25.08.2008 ним у повному обсязі сплачені внески до Пенсійного фонду України, що підтверджується довідкою про зняття з обліку платника страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 21.08.2008 №103/03-20.

Листом від 05.07.2018 №3532/02-40-21 заступник начальника Рожищенського об'єднаного управління ПФУ повідомив позивача, що пенсія йому призначена згідно представлених документів відповідно до чинного законодавства.

09.08.2018 ОСОБА_2 повторно звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії згідно раніше наданої довідки від 13.03.2018 №8, виданої Ківерцівським РТП за період роботи з 01.01.1992 по 31.12.1995 та нової довідки Луцької ОДПІІ від 06.08.2018 №986/Б/03-05-41 за період з 01.01.1994 по 31.12.1996.

Листом від 16.08.2018 №4205/02-40-21 відповідач повідомив позивача, що враховувати чистий дохід від здійснення підприємницької діяльності при обчисленні розміру пенсії немає підстав та зазначив, що при обчисленні пенсії позивачу врахована заробітна плата за період з 01.07.2000 по 28.02.2018, оскільки зарахування періоду роботи з врахуванням заробітної плати з 01.01.1992 по 31.12.1995 (довідка від 13.03.20218 №8, видана Ківерцівським РТП) веде до зменшення пенсії.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Як передбачено статтею 10 Закону № 1788-ХІІ пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно зі статтею 12 Закону №1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

За приписами частин першої, другої статті 7 Закону № 1788-ХІІ звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому, пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об'єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації). Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Згідно із підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За приписами пунктів 4.1, 4.7, 4.8 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (з наступними змінами та доповненнями) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно із пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

З матеріалів справи видно, до трудового (страхового) стажу позивача не зараховано період його роботи в кооперативі "Електра" радгоспу "Волинський" з 01.04.1990 по 05.11.1991.

На підставі запису №19 у трудовій книжці ОСОБА_2 НОМЕР_2 від 30.11.1975 встановлено, що згідно з протоколом № 18 від 01.04.1990 позивач прийнятий на роботу в кооператив "Електра" слюсарем-перемотчиком електродвигунів та 05.11.1991 звільнений з займаної посади згідно поданої ним заяви на підставі протоколу № 41 від 05.11.1991. Вищевказані записи скріплені печаткою кооперативу "Електра" с. Ліпини (а.с. 121).

Судом першої інстанції взято до уваги показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, допитаних в судовому засіданні, які підтвердили трудову діяльність позивача протягом періоду з 01.04.1990 по 05.11.1991 в кооперативі "Електра" с. Ліпини. Зокрема, зазначили, що вони з позивачем разом влаштовувались на роботу та працювали у вищевказаному кооперативі слюсарями-перемотчиками електродвигунів.

З трудових книжок ОСОБА_5 НОМЕР_3 від 24.07.1977 (а.с. 36-37) та ОСОБА_4 від 23.11.1971 (а.с. 38-40) встановлено, що вони були прийняті на роботу в кооператив "Електра" с. Ліпини слюсарями-перемотчиками електродвигунів на підставі протоколу № 18 від 01.04.1990.

З пояснень ОСОБА_4, судом першої інстанції встановлено, що йому призначено пенсію за віком у 2014 році. Стаж роботи в кооперативі "Електра" з 01.04.1990 був йому зарахований при призначенні пенсії без будь-яких додаткових запитів, підтверджень та архівних довідок.

Суд апеляційної інстанції відповідно до наведених норм чинного законодавства України та обставин справи, погоджується з висновком судом першої інстанції про протиправність дій Рожищенського об'єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області щодо не зарахування ОСОБА_2 до страхового стажу періоду роботи в кооперативі "Електра" з 01.04.1990 по 05.11.1991, оскільки згідно записів у трудовій книжці позивача та показів свідків підтверджується стаж роботи позивача у вказаному кооперативі.

Щодо зазначеної у апеляційній скарзі вимоги скасування рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправними дій пенсійного органу щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_2 без урахування сум заробітної плати отриманої за період роботи на Ківерцівському РТП з 01.01.1992 по 31.12.1995 та доходу отриманого від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.1994 по 31.12.1996 та зобов'язання здійснити перерахунок, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Аналогічне визначення поняття "страховий стаж" міститься у статті 1 вказаного Закону, а саме: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше.

Для зарахування періоду роботи до страхового стажу необхідною та обов'язковою умовою є сплата страхових внесків за вказаний період.

Наведене кореспондується з положеннями частини 2 статті 24 Закону №1058-ІУ, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. (до 01.01.2004).

За правилами частини 1, пункту "а" частини 2 статті 56 Закону № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ) (який діяв у спірні періоди трудової діяльності позивача) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів за умови сплати страхових внесків.

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини 5 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з пунктом 2 статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З врахуванням наведених норм законодавства України, суд апеляційної інстанції зазначає, що обов'язковою умовою для врахування доходу, що був отриманий за час здійснення підприємницької діяльності особою при обчисленні пенсії та набутого за цей час страхового стажу є сплата за весь наведений період щомісячно внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

При призначенні пенсії ОСОБА_2 управлінням ПФУ до трудового (страхового) стажу, що дає право на пенсію, було зараховано період здійснення ним підприємницької діяльності з 01.01.1994 по 31.12.1996 за який позивач сплачував страхові внески до Пенсійного фонду України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1.

Відповідно до п.2.1 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватися довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати (доходу) за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

В матеріалах справи містяться довідки Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 07.03.2018 №257/Б/03-05-41 та від 06.08.2018 №986/Б/03-05-41 в яких зазначено, що згідно поданих декларацій до податкової інспекції позивач отримував доходи з 1994 року по 1996 рік включно.

Доходи позивача підтверджуються деклараціями за період з 1994 по 1996 рік, які і є первинними документами на підставі яких податковим органом надано довідки про отриманий дохід (а.с.61-90).

Вищевказані довідки Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області містять інформацію про дохід з якого сплачено страхові внески до Пенсійного фонду України згідно довідки відповідача від 15.03.2018 №7 за період з 1994 по 1996 роки.

Взявши до уваги те, що позивач був платником внесків до Пенсійного фонду України у період з 01.01.1994 по 31.12.1996 і надав усі первинні документи про отримання доходу від підприємницької діяльності відповідачу, то суд приходить до висновку, що відповідач протиправно не врахував при призначенні пенсії позивачу його дохід від здійснення підприємницької діяльності за вказаний період (з 01.01.1994 по 31.12.1996).

Врахувавши наведене вище, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про те, що Рожищенське об'єднане управління ПФУ Волинської області також безпідставно та протиправно не врахувало при визначенні розміру пенсії позивачу суми заробітної плати отриманої ним за період роботи на Ківерцівському ремонтно-транспортному підприємстві з 01.01.1992 по 31.12.1995 згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №8 від 13.03.2018, оскільки жодних розбіжностей з первинними документами у даній довідці відповідачем не виявлено.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року у справі №0340/1798/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
І. В. Глушко
Повний текст постанови складений 21 лютого 2019 року.