Справа № 360/4284/18
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

25 лютого 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4284/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Приходька Євгена Володимировича про забезпечення позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання недійсною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2018 фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Луганській області (далі - Відповідач) з позовом, в якому просить суд:

1) визнати недійсною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Луганській області № ЛГ575/486/АВ/П/ПТ1/ІП-ФС від 21.11.2018;

2) визнати недійсною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Луганській області № ЛГ575/486/АВ/П/ПТ1/ТД-ФС від 21.11.2018.

22.02.2019 за вх. № 10015/2019 адвокат Приходько Є.В. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області за номерами ВП № 58187922 та ВП № 58188130 від 25.01.2019 по стягненню штрафів по постановам № ЛГ575/486/АВ/П/ПТ1/ІП-ФС та № ЛГ575/486/АВ/П/ПТ1/ТД-ФС від 21.11.2018 Головного управління Держпраці у Луганській області.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано тим, що позивач звернулася до суду з позовом про оскарження зазначених постанов Головного управління Держпраці у Луганській області, але відповідач, не зважаючи на наявність судового провадження у справі № 360/4284/18 та фактичного прийняття участі у підготовчому провадженні здійснив звернення до Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо відкриття виконавчих проваджень по стягненню з позивача сум штрафу по постановам № ЛГ575/486/АВ/П/ПТ1/ІП-ФС та № ЛГ575/486/АВ/П/ПТ1/ТД-ФС від 21.11.2018.

При цьому листами № 2387 та № 2389 від 25.01.2019 Рубіжанський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області направив позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження по справам ВП № 58187922 та ВП № 58188130 від 25.01.2019 по стягненню за виконавчими провадженнями штрафу та постановам № ЛГ575/486/АВ/П/ПТ1/ІП-ФС та № ЛГ575/486/АВ/П/ПТ1/ТД-ФС від 21.11.2018. По виконавчим провадженням здійснено накладення арешту на все майно (рухоме та нерухоме) позивача. Здійснюється постійне затримання позивача патрульною поліцією на території України у зв'язку з пересуванням на транспортному засобі, на який накладено арешт Рубіжанським МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області.

За твердженням представника позивача, аналіз змісту статей 150 та 151 КАС України свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності двох обов'язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. В межах виконавчого провадження ВП № 58187922 та ВП № 58188130 здійснюється примусове виконання постанов відповідача від 21.11.2018 про накладення штрафів, які є предметом судового оскарження у даній справі.

Згідно із пунктом 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 № 509, не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України).

Враховуючи той факт, що державним виконавцем розпочато примусове виконання оскаржуваних постанов про накладення штрафів та вчиняються дії зі стягнення з позивача штрафів в наявності підстави для забезпечення позову та зупинення стягнення на підставі постанови ГУ Держпраці у Луганській області до набрання законної сили рішенням в даній адміністративній справі. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

На підставі викладеного представник позивача просив зупинити виконавче провадження Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області за номерами ВП № 58187922 та ВП № 58188130 від 25.01.2019 по стягненню штрафів по постановам № ЛГ575/486/АВ/П/ПТ1/ІП-ФС та № ЛГ575/486/АВ/П/ПТ1/ТД-ФС від 21.11.2018 Головного управління Держпраці у Луганській області.

Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частинами другою та третьою статті 154 КАС України передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суд вважає за можливе розглянути заяву без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву адвоката Приходька Є.В. про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 150 КАС України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 КАС України).

Види забезпечення позову визначені статтею 151 КАС України.

Так, згідно із частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Приписами частини другої статті 151 КАС України встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, забезпечення позову по суті - це процесуальний інститут, який спрямований на обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989р., рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов'язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв'язку з оскарженням адміністративного акту.

Судом установлено, що 18.12.2018 ФОП ОСОБА_2 звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання недійсними та скасування:

- постанови від 21.11.2018 № ЛГ575/486/АВ/П/ПТ1/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на ФОП ОСОБА_2 у розмірі 223380,00 грн на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КзПП України (арк.спр. 10-12);

- постанови від 21.11.2018 № ЛГ575/486/АВ/П/ПТ1/ІП-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на ФОП ОСОБА_2 у розмірі 3723,00 грн на підставі абзацу восьмого частини другої статті 265 КзПП України (арк.спр. 13-15).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.01.2019 (арк.спр. 1-2).

14.01.2019 відповідачем надано відзив на позовну заяву та витребувані судом докази.

Ухвалою суду від 06.02.2019 продовжено загальний строк підготовчого провадження на тридцять днів (арк.спр. 147).

Листами від 25.01.2019 № 2387 та № 2389 Рубіжанським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області направлено позивачеві постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 58187922 та ВП № 58188130 з примусового виконання постанов від 21.11.2018 № ЛГ575/486/АВ/П/ПТ1/ТД-ФС та № ЛГ575/486/АВ/П/ПТ1/ІП-ФС.

При розгляді клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову суд враховує таке.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та постанови Пленуму ВАСУ від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дослідженням клопотання про вжиття заходів забезпечення позову встановлено, що необхідність зупинення виконавчого провадження вмотивована тим, що державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, і при проведенні виконавчих дій позивач може зазнати збитків.

Разом з тим, доказів накладення такого арешту до клопотання не додано, долучено лише постанови про відкриття виконавчих проваджень.

Можливі негативні наслідки відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання оскаржуваних постанов відповідача є юридичними, а тому можуть бути оскаржені, скасовані, а права позивача за наявності порушень - поновлені.

Так, положеннями статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено можливість та порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби, яким має право скористатися позивач, якщо вважає, що виконавче провадження неправомірно відкрито з виконання постанов, які станом на дату відкриття такого провадження оскаржуються в судовому порядку.

Дії державного виконавця та його рішення не є предметом розгляду у даній справі, тому суд не може оцінювати їх правомірність.

Щодо посилань представника позивача на очевидність ознак протиправності оскаржуваних постанов суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, такими постановами, суд зауважує, що такі обставини можуть бути встановлені виключно в ході судового розгляду по суті адміністративної справи, при перевірці правомірності оспорюваних дій (рішень) суб'єкта владних повноважень - відповідача у справі. Станом на дату розгляду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову відсутні очевидні ознаки протиправності оскаржуваних постанов відповідача, правомірність яких буде предметом дослідження при судовому розгляді справи № 360/4284/18, суд не може надавати при розгляді даного клопотання оцінки рішенням відповідача до ухвалення рішення по суті.

Стосовно обраного представником позивача способу забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області за номерами ВП № 58187922 та ВП № 58188130 від 25.01.2019 по стягненню штрафів по постановам № ЛГ575/486/АВ/П/ПТ1/ІП-ФС та № ЛГ575/486/АВ/П/ПТ1/ТД-ФС від 21.11.2018 Головного управління Держпраці у Луганській області, такий спосіб не передбачено частиною першою статті 151 КАС України.

Підстави зупинення виконавцем виконавчих дій передбачені частиною першою статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто вирішення питання щодо зупинення виконавчого провадження є дискреційними повноваженнями виконавця, здійснення примусового виконання є прямим обов'язком виконавця, тому вимога про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення виконавчого провадження спрямована фактично на позбавлення можливості здійснювати свої безпосередні обов'язки державним виконавцем, який до того ж не є стороною у даній справі, що, на думку суду, є неприпустимим.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відсутні передбачені законом обставини для вжиття заходів забезпечення даного адміністративного позову.

Керуючись статтями 5, 77, 150-154, 241-243, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Приходька Євгена Володимировича про забезпечення позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання недійсною та скасування постанови про накладення штрафу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

СуддяА.Г. Секірська