Справа № 240/296/19
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
25 лютого 2019 року м. Житомир справа № 240/296/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов"язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 з 25.11.1991 по 31.12.1993 для призначення пенсії за віком;
- зобов'язати Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи період з 25.11.1991 по 31.12.1993;
- зобов'язати призначити пенсію за віком та виплатити пенсію.
В обґрунтування позову зазначає, що дії Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вважає незаконними та неправомірними, так як трудова книжка містить запис про роботу ОСОБА_1 у проміжок часу з 25.11.1991 по 31.12.1993, та позивачем надані всі необхідні документи, підтверджуючі стаж роботи.
Ухвалою від 25.01.2019, копію якої відповідач отримав 31.01.2019, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач відзиву не подав. Суд, керуючись ч. 4 ст. 159 КАС України, дане неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфікує як визнання позову.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 06.12.2018 позивач звернулась до Лугинського сектору з питань призначення та перерахунків пенсій Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії до якої додала: трудову книжку БТ-І № 2075874, видану 15.06.1978 року, свідоцтво про народження дитини І-КИ № 391272 від 16.09.1996, диплом ИВ-І № 182341 від 28.06.1983 та типовий договір про одноразову сплату у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування від 27.11.2018.
Листом від 14.12.2018 № 3509/03.2 (а.с. 11) Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_2 про те, що їй відмовлено в призначенні пенсії, передбаченої ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного для призначення пенсії страхового стажу (страховий стаж для визначення права для призначення пенсії становить 22 роки 10 місяців 9 днів); для призначення пенсії не може бути зарахований період роботи на підприємстві "НІОпроект" з 25.11.1991 по 31.12.1993 у зв'язку з тим, що записи в трудових книжках про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення в обов'язковому порядку завіряються печаткою відповідного підприємства. Також позивача було повідомлено про те, що якби період з 25.11.1991 по 31.12.1993 був включений, то страховий стаж становив би 24 роки 11 місяців 15 днів.
Не погоджуючись з вищевказаним, позивач звернувся до суду.
Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).
Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф "б" цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 № 162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, згідно п. 1.1 якої, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 по справі № 233/2084/17, а відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до записів трудової книжки БТ-І № 2075874 від 15.06.1978 (а.с. 12-13), позивач з 25.11.1991 по 31.12.1993 працювала в Дослідному проектно-впроваджувальному підприємстві "НІОпроект" в якості лаборанта, а з 10.07.1993 в якості інженера. Вказані записи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, які завірені підписом та печатками роботодавця.
Отже, трудовою книжкою позивача підтверджено період роботи ОСОБА_1 в Дослідному проектно-впроваджувальному підприємстві "НІОпроект" в період з 25.11.1991 по 31.12.1993.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем.
Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
За таких обставин, відповідач безпідставно не зарахував до стажу увесь період роботи позивача в Дослідному проектно-впроваджувальному підприємстві "НІОпроект", а тому суд приходить до висновку, що позовна заява в даній частині підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про зобов'язання призначити пенсію за віком та виплатити пенсію, то вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.
До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку6 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.
Так, на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії її страховий стаж складав 24 роки 11 місяців 15 днів, тобто враховуючи вищенаведені норми, позивачу для призначення пенсії не вистачає 15 днів страхового стажу, а тому підстави для призначення пенсії відсутні.
Додану позивачем до позовної заяви довідку ФОП ОСОБА_3 від 04.01.2019 (а.с. 26) про те, що з 26.12.2018 ОСОБА_1 прийнята на посаду менеджера з продажу сільськогосподарської продукції, суд не приймає до уваги так як станом на 14.12.2018 органи пенсійного фонду не володіли даною інформацією та не могли додатково врахувати даний період до страхового стажу.
Суд роз'яснює, що позивач матиме змогу надати дану інформацію при повторному зверненні до Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії.
Також, варто зауважити, що до матеріалів справи не додано копії сторніки основного документу про трудову діяльність працівника з відміткою про прийняття на роботу до ФОП ОСОБА_3
Враховуючи часткове задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені нею судові витрати в сумі 384,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправними дії Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1, для призначення пенсії за віком, період роботи з 25.11.1991 по 31.12.1993.
Зобов'язати Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 25.11.1991 по 31.12.1993.
В частині позовних вимог щодо зобов'язання призначити та виплатити пенсію за віком - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 384,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк