Справа № 520/9734/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

13 лютого 2019 р. № 520/9734/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Остропілець Є.Є.,

відповідача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - Чернишова К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до експерта державної експертизи землевпорядної документації ОСОБА_1, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати висновок про відмову в погодженні проекту землеустрою від 06.07.2018 року за №9571/82-18 протиправним та скасувати його;

- зобов'язати експерта системи Держгеокадастру, ОСОБА_1, погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,25 га за адресою - АДРЕСА_1 учаснику АТО ОСОБА_3;

- зобов'язати відповідача подати суду у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- стягнути з відповідача моральну шкоду на мою користь у розмірі мінімальної заробітної плати (на момент подання цієї позовної заяви - або інше, на розсуд суду).

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він є учасником АТО та з метою реалізації свого права на першочергове отримання до 0,25 га землі для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) після пошуку вільної земельної ділянки за адресою - АДРЕСА_1 подав заяву до Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки загальною площею 0,25 га. Додатково позивачем було отримано відомості стосовно того, що земельна ділянка вільна та належить до категорії земель житлової та громадської забудови, комунальної форми власності. Після отримання зазначених відомостей позивач звернувся із відповідною заявою надання дозволу на розробку проекту землеустрою та за результатом екстериторіального розподілу - проект на погодження надійшов до відповідача. В подальшому, позивачем було отримано висновок про відмову в погодженні проекту землеустрою від 06.07.2018 року за №9571/82-18, відповідно до пункту якого наявні три пункти, які, на думку позивача, є неправомірними та такими, що порушують його права. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 13.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 22.01.2019 року залучено до участі у справі за вищевказаним позовом в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області.

Відповідач у наданому до суду відзиві на позов, проти заявленого позову заперечував та зазначив, що під час складення висновку про відмову в погодженні проекту землеустрою від 06.07.2018 року за №9571/82-18 ним було вчинено дії стосовно розгляду зазначеного проекту у відповідності до встановленого законодавства у межах наданих повноважень. При цьому, відповідачем вказано, що підставою для складення зазначеного висновку про відмову у погодженні послугували обставини встановлення зауважень, що і були вказані у пункті 9 висновку. З огляду на зазначене позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи у наданому до суду поясненні вказав, що позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав, оскільки відповідальність за неналежне складення проекту землеустрою несе розробник, а отже оскаржуваний у даній справі висновок не порушує прав позивача. Також вказано, що позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача погодити проект землеустрою не підлягають задоволенню, оскільки система електронного документообігу Держгеокадастру за принципом випадковості вибирає територіальний орган Держгеокадастру, який здійснюватиме погодження проекту землеустрою, а отже зазначеною системою не передбачено вилучення проекту землеустрою експертом державної експертизи землевпорядної документації для повторного розгляду та/або погодження.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Матеріали справи містять заяву позивача, що містить клопотання про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач у судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Представник третьої особи у судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у письмових поясненнях на позов третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та представника третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_3 є учасником антитерористичної операції та звернувся з метою реалізації свого права на першочергове отримання до 0,25 га землі для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), знайшов вільну земельну ділянку за адресою - АДРЕСА_1 та подав заяву до Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки загальною площею 0,25 га.

Зі змісту позову вбачається, що позивач додатково з метою додаткової перевірки обставин того чи вільна зазначена земельна ділянка та чи належить вона до категорії земель житлової та громадської забудови, звернувся із запитом на публічну інформацію та отримав відповідь, якою повідомлено, що земельна ділянка - комунальної форми власності та громадської забудови.

Як встановлено судовим розглядом справи, до заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою позивачем було надано усі необхідні документи, що підтверджують його право на отримання у власність земельної ділянки - відповідно до Земельного кодексу України.

Позивачем вказано, що протягом строку, встановленого Земельним кодексом України та ст. 10 Закону України «Про адміністративні послуги» відповіді або будь-яких інших листів отримано не було.

Зі змісту позову вбачається, що позивач, не отримавши за результатами розгляду поданої заяви ані дозволу, ані відмови, заключив договір на виконання робіт по розробці проекту землеустрою із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4.

Судом встановлено, що, в подальшому, проект землеустрою розробником подано на погодження через систему екстериторіальності відповідно до положень діючого законодавства.

За результатом екстериторіального розподілу - проект на погодження надійшов до експерта - ОСОБА_1, який є працівником Головного управління Держгеокадастру в Харківській області.

В подальшому, позивачем було отримано висновок про відмову в погодженні проекту землеустрою від 06.07.2018 року №9571/82-18, відповідно до пункту 9 якого у наданому на погодження проекті землеустрою наявні три пункти порушень, а саме:

- відповідно до інформації щодо земельної ділянки, яка додана до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, що суперечить інформації зазначеній у листі Відділу у Роздільнянському районі Головного управління Держгеокадастру Одеській області від 09.01.2018 року №13/177-18;

- інформація щодо земельної ділянки надається територіальним органом Держгеокадастру створюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру, підписується Державним кадастровим реєстратором та Керівником Управління (Відділу) Держгеокадастру;

- в проекті відсутня довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями передбачена ст.. 50 Закону України «Про землеустрій».

Позивач, вважаючи зазначені зауваження неправомірними та протиправними звернувся до суду із даним позовом задля захисту свого порушеного права.

По суті позовних вимог суд зазначає, що такі регулюються Земельним кодексом України.

Відповідно до ч.4 ст. 123 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

За приписами статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, підлягає обов'язковому погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

При цьому згідно з приписами ст.50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна для об'єктів будівництва III-V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Судовим розглядом справи встановлено, що згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 22.11.2016 року №327-К «Про призначення ОСОБА_1В.» ОСОБА_1 з 23 грудня 2016 року призначено на посаду державного кадастрового реєстратора Відділу у Красноградському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Відповідно до розділу II. Про проведення іспиту для працівників територіальних органів Держгеокадастру у Харківській області, які здійснюватимуть розгляд та погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки протоколу засідань №54 від 01.12.2016 року Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру схвалено та визнано такими, що склали кваліфікаційний іспит для працівників територіальних органів Держгеокадастру у Харківській області, які здійснюватимуть розгляд та погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_1 знаходиться за номером 4 (чотири) зазначеного списку.

Згідно із Положенням про Відділ у Красноградському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, затвердженого наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 31.07.2018 року № 155 відділ є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 при розгляді проектів землеустрою діє як експерт державної землевпорядної експертизи, а також працює на посаді Державного кадастрового реєстратора Відділу у Красноградському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, яке є структурним підрозділом Головного правління Держгеокадастру у Харківській області, та є посадовою особою органу державної влади.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 року №580 «Деякі питання реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» (далі - Постанова від 31.08.2016 року №580) затверджено Тимчасовий порядок взаємодії між територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру під час погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що додається.

Згідно із пунктом 2 Тимчасового порядку взаємодії між територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру під час погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 року №580 для погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки особа, яка відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про землеустрій» є розробником проекту землеустрою, подає до територіального органу Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою у паперовому та електронному вигляді.

Відповідно до п.3 Постанови від 31.08.2016 року №580 проект землеустрою в електронному вигляді засвідчується за допомогою надійного засобу електронного цифрового підпису розробника, який підтверджує його відповідність оригіналу проекту землеустрою у в паперовому вигляді.

У відповідності до пункту 5 Постанови від 31.08.2016 року №580 територіальний орган Держгеокадастру день надходження проекту землеустрою приймає подані документи за описом та реєструє у системі електронного документообігу Держгеокадастру з обов'язковим внесенням штрих-коду, який включає реєстраційні індекс і дату документа; перевіряє відповідність оригіналу проекту землеустрою у паперовому вигляді проекту землеустрою в електронному вигляді; вносить до системи електронного документообігу Держгеокадастру проект землеустрою в електронному вигляді, засвідчений електронним цифровим підписом розробника, та викопіювання з індексної кадастрової карти (плану), на якому відображено запроектовану земельну ділянку та інформацію про обмеження (у разі їх наявності).

На підставі пункту 7 Постанови від 31.08.2016 року № 580 система електронного документообігу Держгеокадастру за принципом випадковості вибирає територіальний орган Держгеокадастру, який здійснюватиме погодження проекту землеустрою, та не пізніше наступного робочого дня з дня надходження проекту землеустрою передає повідному територіальному органу Держгеокадастру матеріали, зазначені пункті 5 цього Порядку.

Судовим розглядом справи встановлено, що в системі електронного документообігу «Док Проф» 27.06.2018 року до Відділу у Красноградському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надійшов на розгляд проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом безкоштовної передачі позивачу для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (код класифікації цільового призначення земель 02.01) за рахунок земель, що перебувають в комунальній власності за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Хоминка, вул. Хаджибеївська.

Зі змісту наданого відповідачем відзиву на позов вбачається, що під час розгляду проекту землеустрою було виявлено зауваження, про що зазначено у пункті 9 висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 06.2018 року № 9571/82-18.

При цьому, як вказано відповідачем згідно Інформації щодо земельної ділянки, яка долучена до проекту землеустрою окремим додатком в форматі «.dok» земельна ділянка передбачена для відведення громадянину України ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (код класифікації цільового призначення земель 02.01) відноситься до земель сільськогосподарського призначення, що суперечить інформації, зазначеній у листі Відділу у Роздільнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 09.01.2018 року № 13/177-18, в якому вказано, що земельна ділянка віднесена до земель житлової та громадської забудови..

Судом під час судового розгляду справи встановлено, що розробником до розробки проекту землеустрою було отримано вихідні дані, які використані при розробці проекту землеустрою, стосовно категорії земель.

Як встановлено судом, зазначені дані отримані через портал електронних сервісів ДЗК, що підтверджується листом замовлення з зазначенням реєстраційного номеру заяви на отримання довідки 6-зем та інформація, що надана у вигляді листа від 09.01.2018 року №13/177-18.

Зі змісту наданих позивачем до суду доказів вбачається, що у другому абзаці зазначено, що згідно даних державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель категорія земель вказана як землі житлової та громадської забудови.

Крім того, матеріали справи містять запит позивача на отримання публічної інформації та лист відповідь від 19.03.2018 року №1/0-0.370-22/147-18, з якого вбачається, що землі віднесено до земель житлової та громадської забудови.

Зі змісту оскаржуваного у даній справі висновку та наданого відповідачем відзиву на позов вбачається, що в якості другого зауваження вказано, що до проекту землеустрою окремим додатком надано Інформацію щодо земельної ділянки в форматі «.dok», та викопіювання з чергового кадастрового плану, які не містять підпису їх виконавця.

В якості обґрунтування зазначеного зауваження відповідачем вказано, що згідно пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 року № 580 направляється проект землеустрою в електронному вигляді, засвідчений електронним цифровим підписом розробника та викопіювання з індексної кадастрової карти (плану), на якому відображено запроектовану земельну ділянку та інформацію про обмеження (у разі їх наявності).

При цьому, відповідачем вказано, що згідно переліку обмежень проекту землеустрою, запроектована земельна ділянка має обмеження код 05.01, проте перелік документів, передбачений п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 року №580 до проекту не надано. У відповідності до підпункту 3 пункту 162 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого Постановою КМУ №1051 від 17.10.2012 року відомості Державного земельного кадастру у формі викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) надаються державними кадастровими реєстраторами у формі викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану), які створюються за допомогою програмного забезпечення Національної кадастрової системи у формі викопіювання з кадастрової карти (плану) та Інформації щодо земельної ділянки, яка розташована межах, що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіального органу та підписуються державним кадастровим реєстратором і Керівником Управління (Відділу) Держгеокадастру.

З приводу зазначеного зауваження відповідача судом встановлено, що долучена до проекту землеустрою Інформація щодо земельної ділянки в форматі «.dok», та викопіювання з чергового кадастрового плану були отримані від уповноваженого територіального органу Держгеокадастру, а отже зазначений недолік фактично не є помилкою позивача або розробника, у зв'язку з чим не може бути усунутий зазначеними особами.

Крім того, суд зазначає, що зазначена інформація не суперечить іншим наявним в матеріалах проекту землеустрою документам, у зв'язку з чим не може бути окремою підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою.

Також зі змісту оскаржуваного у даній справі висновку та наданого відповідачем відзиву на позов вбачається, що відповідачем також в якості обґрунтування прийняття відмови у погодженні проекту землеустрою вказано на те, що статтею 50 Закону України «Про землеустрій» визначено вичерпний перелік документів, що має містити проект землеустрою, одним із складових якого є довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддям, проте у проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями знаходиться на сторінці 17 проекту, але на сторінці 17 знаходиться лист Відділу у Роздільнянському районі Головного правління Держгеокадастру в Одеській області від 09.01.2018 року № 13/177-18, а не передбачена ст. 50 Закону України «Про землеустрій» довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

Судом з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що на сторінці 17 проекту землеустрою (т. 1 зв. бік а.с. 128) міститься лист за підписом начальника відділу у Роздільнянському районі, зі змісту якого вбачається, що останній направлено на заяву №ЗВ-017 від 30.12.2017 року замовника, тобто гр. ОСОБА_4, щодо виготовлення довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

Також зазначений лист містить відомості стосовно відповідної земельної ділянки згідно даних державної статистичної звітності.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що доводи відповідача стосовно відсутності у проекті землеустрою довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддям носять формальний характер та не відповідають обставинам справи.

Враховуючи наведені обставини та з огляду на норми діючого законодавства, суд зазначає, що вказані відповідачем підставі для відмови у погодженні проекту землеустрою не є належними та не відповідають обставинам справи, що свідчить про протиправність такого висновку від 06.07.2018 року за №9571/82-18, у зв'язку з чим останній підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов'язання експерта системи Держгеокадастру, ОСОБА_1, погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,25 га за адресою - АДРЕСА_1 учаснику АТО ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

За Рекомендацією № R (80) 2 комітету державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

При цьому, враховуючи встановлені під час судового розгляду справи обставини протиправності висновку про відмову в погодженні проекту землеустрою від 06.07.2018 року за №9571/82-18, яким порушено права позивача, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов'язання експерта державної експертизи землевпорядної документації ОСОБА_1 повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,25 га за адресою - АДРЕСА_1 учаснику АТО ОСОБА_3 з урахуванням висновків суду у даній справі.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди на користь позивача у розмірі мінімальної заробітної плати (на момент подання цієї позовної заяви - або інше, на розсуд суду), суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (далі - Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з пунктом 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивачем під час розгляду справи не доведено, в чому безпосередньо полягає завдана йому моральна шкода, та з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Щодо заявленого в адміністративному позові позивачем клопотання про зобов'язання відповідача подати суду у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення суд зазначає наступне.

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що у даному випадку у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем не буде виконано рішення у даній справі, у зв'язку з чим на даний час відсутні підстави для задоволення вказаного вище клопотання позивача.

Щодо заявлених позивачем клопотань про постановлення окремої ухвали стосовно порушення вимог статті 186-1 Земельного кодексу України та стосовно помилки у прізвищі або направлення вказаних матеріалів до керівництва відповідача для дисциплінарного або адміністративного стягнення суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов'язків, неналежного виконання професійних обов'язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

З врахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що у даному випадку відсутні обставини, які зумовлюють наявність у суду підстав для постановлення окремої ухвали відповідно до положень ст. 249 КАС України, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення вказаних клопотань позивача.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) до експерта державної експертизи землевпорядної документації ОСОБА_1 (АДРЕСА_3), третя особи, яка не заявляє самостійних вимог, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, 21, 2 під., пов. 8, 9, м. Харків, 61145) про визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати висновок про відмову в погодженні проекту землеустрою від 06.07.2018 року за №9571/82-18.

Зобов'язати експерта державної експертизи землевпорядної документації ОСОБА_1 повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,25 га за адресою - АДРЕСА_1 учаснику АТО ОСОБА_3 з урахуванням висновків суду у даній справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 20 лютого 2019 року.

Суддя Мельников Р.В.