Справа № 804/5216/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 804/5216/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року (суддя Тулянцева І.В.) у справі №804/5216/17 за позовом Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и В :

Криворізьке центральне обєднане управління Пенсійного фонду України звернулося до суду з позовом про стягнення з Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №1 та Списком №2 в загальному розмірі 495 780 грн. 39 коп. В обґрунтуванні заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідач, в порушення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не перераховував витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у звязку з чим має заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах (список №1, №2).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено. Рішення суду фактично мотивовано обовязком підприємства відшкодовувати Фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року замінено позивача у справі Криворізьке центральне обєднане управління Пенсійного фонду України його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державне воєнізоване гірничорятувальне (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що у підприємства відсутній обовязок по відшкодуванню Фонду фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій. З цього

приводу, заявник апеляційної скарги посилається на положення ч.5 та ч.6 п.2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Крім цього, відповідач вказує на те, що Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій є окремою юридичною особою та не відповідає за зобовязаннями ліквідованих загонів в частині сплати заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. З цих підстав, відповідач вказує на те, що суд безпідставно поклав на нього обовязок по відшкодуванню таких витрат відносно колишніх працівників, які ніколи у відповідача не працювали. Також за позицією відповідача, позивачем застосовано невірний відсоток відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обґрунтованість. Позиція позивача фактично полягає у тому, що: відповідач має обовязок відшкодувати Фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій; відповідач є правонаступником ліквідованих загонів, колишнім працівникам яких призначено пільгові пенсії; позивачем вірно розраховано відсоток відшкодування витрат з урахуванням стажу роботи колишніх працівників, яким призначено пільгові пенсії.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконання вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663, Криворізьким центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області направлялися відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а», п. «б»-«з» ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до Розрахунків заборгованості загальна сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 за липень 2017 року складає 495227,13 грн. та за Списком №2 за липень 2017 року в розмірі 553,26грн.

У звязку з тим, що вказана сума відповідачем у добровільному порядку не відшкодована, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації - робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» діяв Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», абз. 4 п. 1 ст. 2 якого передбачалось, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Водночас, відповідно до абз. 4 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Таким чином, відповідно до Закону України «Про збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування», субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обовязкове державне пенсійне страхування у 100 % розмірі від обєкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, у відповідності до п. «а», «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку.

Не заслуговують на увагу доводи скаржника, що виплата пенсій працівникам відповідача повинна здійснюватися виключно за рахунок коштів Державного бюджету України з урахуванням приписів п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, в абзаці пятому підпункту1 пункту 2 зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 01 січня 2005 року за рахунок коштів ПФ України, а з 01 січня 2005 року за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком № 1, покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу пятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV виплата пенсій таким особам здійснюється до 01 січня 2005 року за рахунок коштів ПФ України, а з 01 січня 2005 року за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, а отже, і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок ПФ України та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так, згідно зі статтею 14 Закону № 1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у контексті статті 14 Закону № 1788-XII дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 01 січня 2005 року за рахунок коштів ПФ України, а з 01 січня 2005 року за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі статті 14 Закону № 1788-XII.

Отже, обовязок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій призначених у порядку статті 13 Закону № 1788-ХІІ, покладений на підприємства.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанцій про існування у відповідача обов'язку відшкодовувати органам Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту "а","б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стосовно доводів відповідача про те, що він не є правонаступником підприємств, у яких працювали пенсіонери, по яким пенсійним органом понесено витрати на виплату та доставку пенсій, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно з наданими витягами стосовно Харківського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону (Харківський ВГР (АР)3), Марганецького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (Марганецький СВГРЗ МНС України), Миколаївського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (Миколаївський ВГРВРЗ ДСНС України), Олександрійського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (Олександрійський ВГР(АР)З), відносно вищезазначених загонів в графі «дані про юридичних осіб-правонаступників: повне найменування та місцезнаходження юридичних осіб-правонаступників, їх ідентифікаційні коди» зазначено: Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій, , місцезнаходження: 50002, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул. Кобилянського, 223А.

Згідно з наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 224 від 15.05.2013 припиненено шляхом приєднання до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій () Марганецький спеціальний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Миколаївський воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Олександрійський воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Вказаним наказом визнано Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайний ситуацій правонаступником всього майна, прав та обовязків вищезазначених загонів, що припиняють свою діяльність.

Встановлено, що наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 01.07.2009 № 443 «Про реорганізацію Харківського ВГР(АР)3 шляхом приєднання» Криворізький ВГР(АР)3 (який було перейменовано в Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій згідно з наказом ДСНС України № 215 від 13.05.2013) є правонаступником прав і обовязків Харківського ВГР(АР)3.

Статутом Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби з надзвичайних ситуацій визначено, що Загін є правонаступником Криворізького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Марганецького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Олександрійського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Миколаївського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, та підпорядкований ДСНС України.

З приводу спірних питань щодо правонаступництва, в розрізі пенсіонерів, яким виплачувалися пільгові пенсії, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Марганецький ВГРЗ:

1. ОСОБА_1;

2. ОСОБА_2;

3. ОСОБА_3

4. ОСОБА_4;

5. ОСОБА_5

6. ОСОБА_6

Марганецький воєнізований гірничорятувальний загін організовано на підставі наказу Міністерства ЧМ СРСР від 10.03Л947 р. Штаб ВГРЧ України реорганізований в ВГРЗ в горнорудній промисловості (наказ Минпром України №44 від 15.01.1993). Марганецький ВГРЗ було підпорядковано штабу воєнізованих гірничорятувальних частин Південного регіону Державної воєнізованої гірничорятувальної служби МНС України згідно Постанови КМ України №386 від 30.03Л998 р. та Наказу №1 від 03.01.1999 р. з 01.02.2004 року Марганецький ВГРЗ було перейменовано в Марганецький спеціальний (воєнізований) гірничорятувальний загін. В Статуті ВІДПОВІДАЧА () (нова редакція) від 2013 року в п.1.2. Загальних положень зазначено: «Загін є правонаступником Марганецького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно рятувального) загону ДСНС. Окрім того, правонаступництво підтверджується: Постанова ВС України від 20.12.2018 №804/2506/17.

Майстерня штабу ВГРЧ:

1. ОСОБА_7;

2. ОСОБА_8.

Майстерню з ремонту апаратури та обладнання Штабу ВГРЧ України перейменовано в Криворізьку ремонтно механічну майстерню МНС України Постанова КМУ №386 від 30.03Л998., яку на підставі Наказу №74 від 27.04.2001 р. Штабу ДВГРЗ передано у склад Криворізького ВГРЗ. Криворізького ВГРЗ з 01.01.2004 р. був ліквідований (наказ №208 від 05.12.2003), а структурні одиниці передані в Південний РСВАРЗ. Південний РСВАРЗ реорганізований в Криворізький ВГРЗ (наказ №3 від 22.11.2005). Криворізький ВГРЗ було перейменовано в Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій згідно з Наказом ДСНС України № 215 від 13.05.2013). Окрім того, правонаступництво підтверджується постановою ВС України від 20.12.2018 №804/2506/17.

Сіверський окремий ВГРЗ:

1. ОСОБА_9

Сіверський окремий ВГРЗ був підпорядкований Штабу ВГРЧ України (наказ №502 від 29.07.1988). Штаб ВГРЧ України реорганізований в ВГРЗ в горнорудній промисловості (наказ Минпром України №44 від 15.01.1993). Штаб ВГРЗ в горнорудній промисловості реорганізовано в Дніпропетровський Штаб ВГРЧ ДВГРС МНС України (наказ МНС №204 від 03.07.1998). Дніпропетровський Штаб ВГРЧ ДВГРС МНС України перейменований в Штаб ВГРЧ Південного регіону ДВГРС МНС України (наказ №234 від 13.08.1998). Штаб ВГРЧ Південного регіону ДВГРС МНС України з 01.01.2004 р. ліквідовано (наказ №208 від 05.12.2003), всі структурні одиниці передані до Южного регионального СВАСО. На базі Южного регионального СВАСО створений Криворізький ВГСЗ (наказ №3 від 22.11.2005 Штаб ДВГРС). Криворізький ВГР(АР)3 було перейменовано в Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій згідно з Наказом ДСНС України № 215 від 13.05.2013) Окрім того, правонаступництво підтверджується постановою ВС України від 20.12.2018 №804/2506/17.

Криворізький ВГРЗ:

1. ОСОБА_10;

2. ОСОБА_11;

3. ОСОБА_12;

4. ОСОБА_13;

5. ОСОБА_14;

6. ОСОБА_15;

7. ОСОБА_16;

8. ОСОБА_17;

9. ОСОБА_18

10. ОСОБА_19;

11. ОСОБА_20;

12. ОСОБА_21;

13. ОСОБА_22;

14. ОСОБА_23;

15. ОСОБА_24;

16. ОСОБА_25;

17. ОСОБА_26

Криворізький ВГРЗ ліквідований (наказ №89 від 30.12.1993), структурні одиниці передані до Тернівського ВГРЗ. Тернівський ВГРЗ ліквідований з 01.11.2001 (наказ №178 від 24.10.2001), а структурні одиниці передані до Криворізького ВГРЗ, який з 01.01.2004 р. був ліквідований (наказ №208 від 05.12.2003), а структурні одиниці передані в Південний РСВАРЗ. Південний РСВАРЗ реорганізований в Криворізький ВГРЗ (наказ №3 від 22.11.2005). Криворізький ВГРЗ було перейменовано в Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій згідно з Наказом ДСНС України № 215 від 13.05.2013). Окрім того, правонаступництво підтверджується: Постанова ВС України від 20.12.2018 №804/2506/17.

Дзержинський ВГРЗ:

1. ОСОБА_24;

2. ОСОБА_27;

3. ОСОБА_16;

4. ОСОБА_23

Дзержинський ВГРЗ реорганізований в Криворізький ВГРЗ з 01.09.1988 (наказ №502 від 29.07.1988), а структурні одиниці передані до Криворізького ВГРЗ, який з 01.01.2004 р. був ліквідований (наказ №208 від 05.12.2003), а структурні одиниці передані в Південний РСВАРЗ. Південний РСВАРЗ реорганізований в Криворізький ВГРЗ (наказ №3 від 22.11.2005). Криворізький ВГРЗ було перейменовано в Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій згідно з Наказом ДСНС України № 215 від 13.05.2013). Окрім того, правонаступництво підтверджується: Постанова ВС України від 20.12.2018 №804/2506/17.

Тернівський ВГРЗ:

1. ОСОБА_28;

2. ОСОБА_19;

3. ОСОБА_21;

4. ОСОБА_22;

5. ОСОБА_29;

6. ОСОБА_30;

7. ОСОБА_11;

8. ОСОБА_12;

9. ОСОБА_14;

10. ОСОБА_31

Тернівський ВГРЗ ліквідований з 01.11.2001 (наказ №178 від 24.10.2001), а структурі одиниці передані до Криворізького ВГРЗ, який з 01.01.2004 р. був ліквідований (наказ №208 від 05.12.2203), а структурні одиниці передані в Південний РСВАРЗ. Південний РСВАРЗ реорганізований в Криворізький ВГРЗ (наказ №3 від 22.11.2005). Криворізький ВГРЗ було перейменовано в Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій згідно з Наказом ДСНС України № 215 від 13.05.2013). Окрім того, правонаступництво підтверджується: Постанова ВС України від 20.12.2018 №804/2506/17.

Олександрійський ВГРЗ

1. ОСОБА_32;

2. ОСОБА_33;

3. ОСОБА_34;

4. ОСОБА_35;

5. ОСОБА_36;

6. ОСОБА_37;

7. ОСОБА_38;

8. ОСОБА_39;

9. ОСОБА_40;

10. ОСОБА_41;

11. ОСОБА_42

12. ОСОБА_43

В Статуті відповідача () (нова редакція) від 2013 року в п.1.2. Загальних положень зазначено: «Загін є правонаступником Олександрійського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону ДСНС України Окрім того, правонаступництво підтверджується: Постанова ВС України від 20.12.2018 №804/2506/17.

Кавказький ВГРЗ:

1. ОСОБА_44

Згідно наказу Штабу Кавказького ВГРЗ від 12.05.1989 р. №56-к особовий склад Южно-Українського воєнізованого гірничорятувального взводу був виведений зі складу Кавказького ВГРЗ та включений до складу Українського ВГРЗ. Згідно наказу ДВГС України №141 від 14.09.1993 р. Український ВГРЗ Міненерго України перейменований в 13-й воєнізований гірничорятувальний загін з місцезнаходженням штабу загону в м. Южно-Українську Миколаївської області. 3 01.01.1996 р. 13-Й Южноукраїнський ВГРЗ ліквідовано, правонаступником став 11 -й ВГРЗ ДВГРС Мінвуглепрому України в м. Олександрії Кіровоградської області (наказ №286 від 13.12.1995). 3 01.09.1999 р. 11-й ВГРЗ перейменований в Олександрійський ВГРЗ ДВГРЗ (наказ №315-к від 06.09.1999 р.).з 01.02.2004 року, в звязку з реорганізацією ДВГРЗ МНС України, загін став структурним підрозділом Центрального регіонального спеціального (воєнізованого) аварійно рятувального загону. (ЦРСВАРЗ) під назвою Олександрійський спеціальний (воєнізований) гірничорятувальний загін, який з 24.11.2005р. перейменовано в ОЛЕКСАНДРІЙСЬКИЙ ВОЄНІЗОВАНИЙ ГІРНИЧОРЯТУВАЛЬНИЙ (АВАРІЙНО РЯТУВАЛЬНИЙ) ЗАГІН. В Статуті ВІДПОВІДАЧА () (нова редакція) від 2013 року в п.1.2. Загальних положень зазначено: «Загін є правонаступником Олександрійського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону.

Український ВГРЗ:

1. ОСОБА_45

Згідно наказу ДВГС України №141 від 14.09.1993 р. Український ВГРЗ Міненерго України перейменований в 13-й воєнізований гірничорятувальний загін з місцезнаходженням штабу загону в м. Южно-Українську Миколаївської області. 3 01.01.1996 р. 13-й Южноукраїнський ВГРЗ ліквідовано, правонаступником став 11 -й ВГРЗ ДВГРС Мінвуглепрому України в м. Олександрії Кіровоградської області (наказ №286 від 13.12.1995). 3 01.09.1999 р. 11-й ВГРЗ перейменований в Олександрійський ВГРЗ ДВГРЗ (наказ №315-к від 06.09.1999 р.). з 01.02.2004 року, в звязку з реорганізацією ДВГРЗ МНС України, загін став структурним підрозділом Центрального регіонального спеціального (воєнізованого) аварійно рятувального загону. (ЦРСВАРЗ) під назвою Олександрійський спеціальний (воєнізований) гірничорятувальний загін, який з 24.11.2005 р перейменовано в ОЛЕКСАНДРІЙСЬКИЙ ВОЄНІЗОВАНИЙ ГІРНИЧОРЯТУВАЛЬНИЙ (АВАРІЙНО РЯТУВАЛЬНИЙ) ЗАГІН. В Статуті ВІДПОВІДАЧА () (нова редакція) від 2013 року в п.1.2. Загальних положень зазначено: «Загін є Правонаступником Олександрійського Воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону.

Ленінський ВГРЗ:

1. ОСОБА_20;

2. ОСОБА_46;

3. ОСОБА_12;

4. ОСОБА_13;

5. ОСОБА_14;

6. ОСОБА_47.

01.09Л988 Ленінський ВГРЗ (згідно наказу №502 від 29.07Л988 МЧС СРСР) реорганізований в Криворізький ВГРЗ. Криворізький ВГРЗ реорганізовано в Тернівський ВГРЗ (наказ №89 від 30.12.1993). Тернівський ВГРЗ ліквідований з 01.11.2001 (наказ №178 від 24.10.2001), а СТРУКТУРНІ ОДИНИЦІ ПЕРЕДАНІ до Криворізького ВГРЗ, який з 01.01.2004 р. був ліквідований (наказ №208 від 05.12.2003), а структурні одиниці передані в Південний РСВАРЗ. Південний РСВАРЗ реорганізований в Криворізький ВГРЗ (наказ №3 від 22.11.2005). Криворізький ВГРЗ було перейменовано в Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій згідно з Наказом ДСНС України № 215 від 13.05.2013).

51 ВГРЗ:

1. ОСОБА_12;

2. ОСОБА_13;

3. ОСОБА_14;

4. ОСОБА_48;

5. ОСОБА_49;

6. ОСОБА_50;

7. ОСОБА_51;

8. ОСОБА_52;

9. ОСОБА_38;

10. ОСОБА_39;

11. ОСОБА_53 (заборгованість відсутня);

12. ОСОБА_54;

13. ОСОБА_41;

14. ОСОБА_55;

15. ОСОБА_56;

16. ОСОБА_57;

17. ОСОБА_58;

18. ОСОБА_59;

19. ОСОБА_60;

20. ОСОБА_61;

21. ОСОБА_42.

3 03.05.1994 р. 51-й Воєнізований гірничорятувальний загін перейменовано в 11 -й ВГРЗ (наказ №73 від 18.05.94 р.). з 01.09.1999 р. 11-й ВГРЗ перейменований в Олександрійський ВГРЗ ДВГРЗ (наказ №315-к від 06.09.1999 р.). з 01.02.2004 року, в звязку з реорганізацією ДВГРЗ МНС України, загін став структурним підрозділом Центрального регіонального спеціального (воєнізованого) аварійно-рятувального загону. (ЦРСВАРЗ) під назвою Олександрійський спеціальний (воєнізований) гірничорятувальний загін, який з 24.11.2005 р. перейменовано в ОЛЕКСАНДРІЙСЬКИЙ ВОЄНІЗОВАНИЙ ГІРНИЧОРЯТУВАЛЬНИЙ (АВАРІЙНО-РЯТУВАЛЬНИЙ) ЗАГІН. В Статуті ВІДПОВІДАЧА () (нова редакція) від 2013 року в п.1.2. Загальних положень зазначено: «Загін є правонаступником Олександрійського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону.

11 ВГРЗ:

1. ОСОБА_32;

2. ОСОБА_33;

3. ОСОБА_34;

4. ОСОБА_49;

5. ОСОБА_50;

6. ОСОБА_62;

7. ОСОБА_51;

8. ОСОБА_52;

9. ОСОБА_36;

10. ОСОБА_37;

11. ОСОБА_39;

12. ОСОБА_54;

13. ОСОБА_55;

14. ОСОБА_59.

З 01.09.1999 р. 11-й ВГРЗ перейменований в Олександрійський ВГРЗ ДВГРЗ (наказ №315-к від 06.09.1999 р.). з 01.02.2004 року, в звязку з реорганізацією ДВГРЗ МНС України, загін став структурним підрозділом Центрального регіонального спеціального (воєнізованого) аварійно рятувального загону. (ЦРСВАРЗ) під назвою Олександрійський спеціальний (воєнізований) гірничорятувальний загін, який з 24.11.2005 р перейменовано в ОЛЕКСАНДРІЙСЬКИЙ ВОЄНІЗОВАНИЙ ГІРНИЧОРЯТУВАЛЬНИЙ (АВАРІЙНО РЯТУВАЛЬНИЙ) ЗАГІН. В Статуті ВІДПОВІДАЧА () (нова редакція) від 2013 року в п.1.2. Загальних положень зазначено: «Загін є правонаступником Олександрійського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону.

Харківський ВГРЗ

1. ОСОБА_63;

2. ОСОБА_64;

ОСОБА_65

Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 01.07.2009 № 443 «Про реорганізацію Харківського ВГР(АР)3 шляхом приєднання» встановлено, що Криворізький ВГР(АР)3 (який було перейменовано в Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій згідно з Наказом ДСНС України № 215 від 13.05.2013) є правонаступником прав і обовязків Харківського ВГР(АР)3.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у відповідача існує обовязок по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій зазначеним пенсіонерам. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що довідки на підтвердження пільгового характеру стажу працівникам особового складу гірничорятувальних частин, які стали підставою для призначення пільгових пенсій, видавалися саме відповідачем, що також підтверджує взаємовідносини між позивачем та колишніми працівниками гірничорятувальних частин, яким призначено пільгові пенсії.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами відповідача про те, що позивачем невірно розраховано відсоток відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідно до п.6.4 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно із п. 6.5 Інструкції №21-1, розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до п.6.8 Інструкції №21-1, підприємства щомісячно до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно із п.6.2 Інструкції №21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

При цьому, стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачем на адресу підприємства направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, в яких зазначалося: загальний місячний розмір пенсії; сума, що підлягає відшкодуванню; частка плати даного підприємства; місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій. При цьому, частка плати підприємства визначалася на підставі документів щодо стажу та характеру роботи, які, у тому числі, надавалися відповідачем у вигляді довідок на підтвердження пільгового характеру стажу працівникам особового складу гірничорятувальних частин.

Таким чином, дослідивши встановлені обставини справи, аргументи відповідача, якими обґрунтовувалися вимоги апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у звязку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року по справі №804/5216/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, визначені ст. 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 21.02.2019р.

Повний текст постанови складено 22.02.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк