Справа № 200/14152/18-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 р. Справа№200/14152/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Горлівське АТП» (, 85490, Донецька область, м. Селидове, смт. Курахівська, вул. Прокоф'єва, 25)

до Державної служби України з безпеки на транспорті (, 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14)

про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27 листопада 2018 року № 041056

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Горлівське АТП» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27 листопада 2018 року № 041056.

Ухвалою від 22 грудня 2018 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/14152/18-а за правилами спрощеного позовного провадження та встановив відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення відповідачу даної ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, який повинен бути складений та поданий за правилами, встановленими статтею 162 КАС України, або заяви про визнання позову. Ухвалою від 6 лютого 2019 року суд витребував у Державної служби України з безпеки на транспорті докази повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, за наслідками якої було прийнята постанова від 27 листопада 2018 року № 041056, відзив або письмові пояснення щодо фактичних обставин встановленого порушення та спростування доводів позивача, викладених у позовній заяві.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування адміністративного позову посилається на те, що 5 грудня 2018 року позивач отримав копію постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 041056, винесену Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області 27 листопада 2018 року. Даною постановою встановлюється, начебто, порушення ТОВ «Горлівське АТП» статті 37 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 2 частини 1 статті 60 цього Закону у вигляді адміністративно-господарського штрафу в сумі 170 гривень. Зазначена постанова винесена на підставі акту № 092427 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 7 листопада 2018 року. Відповідно до змісту акту перевірки 7 листопада 2018 року на автовокзалі м. Селидове водієм автобусу БАЗ А 079.19, реєстраційний номер НОМЕР_1. ОСОБА_1 було безпідставно відмовлено у пільговому проїзді пасажира. ТОВ «Горлівське АТП» досить критично відноситься до обґрунтованості та доведеності обставин, які слугували підставою для прийняття оскаржуваної постанови та обґрунтовано вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що ухвалами від 22 грудня 2018 року та від 6 лютого 2019 року суд встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, який повинен бути складений та поданий за правилами, встановленими статтею 162 КАС України, або заяви про визнання позову, докази повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, за наслідками якої було прийнята постанова від 27 листопада 2018 року № 041056, письмові пояснення щодо фактичних обставин встановленого порушення та спростування доводів позивача, викладених у позовній заяві. Відповідач не надав суду відзив на позовну заяву та витребувані судом пояснення і докази. З цього приводу суд зазначає, що відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже, суд дійшов до висновку щодо розгляду справи за наявними в матеріалах справи документами.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

7 листопада 2018 року о 10 год. 00 хв. на підставі направлення на перевірку від 6 листопада 2018 року № 009800 відповідачем була проведена перевірка позивача щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, під час якої було проведено перевірку транспортного засобу марки БАЗ А 079.19 номерний знак НОМЕР_1, серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3, водій ОСОБА_1, що належить позивачу. За результатами перевірки відповідачем був складений акт від 7 листопада 2018 року № 092427. Під час перевірки виявлено порушення, а саме безпідставна відмова від пільгового перевезення пасажира.

27 листопада 2018 року, відповідач, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт позивача біла прийнята постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 041056, якою постановлено стягнути з позивача штраф у сумі 170 грн. за порушення статті 37 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку. Затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Безпосереднє здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом тощо, регламентується Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряєтеся виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром: відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акту) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис (пункт 21 Порядку № 1567).

Суд зазначає, як свідчить зміст дорожнього листа Серії 1-01 АА за листопад 2018 року, наявний в матеріалах справи, жодний запис про встановлені порушення 7 листопада 2018 року не був здійснений. Крім того, зміст вищезгаданого дорожнього листа свідчить про той факт, що обслуговування маршруту «Новогродівка-Селидове» 7 листопада 2018 року здійснювалося т/з Еталон д/и НОМЕР_4 водій ОСОБА_1, а не т/з БАЗ А079.19 д/н НОМЕР_2, як зазначено в акті перевірки. Судом також враховано, що в акті перевірки відсутнє прізвище особи, якій відмовлено у пільговому проїзді, та не отримані пояснення від даної особи.

За приписами пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Суд зазначає, що в оскаржуваній постанові від 27 листопада 2018 року відповідач посилається на порушення позивачем вимог стаття 37 Закону України «Про автомобільний транспорт», що є порушенням з боку відповідача пункту 15 Порядку № 1567.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів, що перевірка проведена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями частини 1 статті 133 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом був сплачений суворий збір у сумі 1762 грн. відповідно до платіжного доручення від 10 грудня 2018 року № 876.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Горлівське АТП» (, 85490, Донецька область, м. Селидове, смт. Курахівська, вул. Прокоф'єва, 25) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27 листопада 2018 року № 041056 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27 листопада 2018 року № 041056.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір у розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Горлівське АТП» ().

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 22 лютого 2019 року. Повне судове рішення складено 22 лютого 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Смагар С.В.