Справа № 401/3139/18
Суддя: Макарова Ю. І.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 401/3139/18
Провадження № 2-а/401/2/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 р. м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя - Макарова Ю.І.,

з участю:

секретар - Горбатюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти патрульної поліції БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до інспектора 1 батальйону 1 роти патрульної поліції БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу в розмірі 5000.00 грн..

Свої позовні вимоги мотивує тим, що постановою відповідача ЕАВ № 731915 від 15.11.2018 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП в розмірі 170 грн., а саме за те, що на його автомобілі, Fiat Cedici, д.н. НОМЕР_1, встановлено газове обладнання, яке не зареєстровано в органах поліції. Постанова була винесена не зважаючи на те, що він повідомив працівників поліції, що газове обладнання на його автомобіль було встановлено лише 13.11.2018 року, а законом передбачено десятиденний термін, в якій він зобов'язаний зареєструвати в органах поліції вказане переобладнання. На момент винесення постанови вказаний термін, ще не сплинув.

Крім того вказана постанова була винесена з порушенням законодавства, йому не були роз'яснені права передбачені законом, обмежено його право на правову допомогу, а протокол про адміністративне правопорушення взагалі не був складений.

Постанову вважає протиправною, незаконною, та такою, що винесена з порушенням законодавства України і підлягає скасуванню.

Крім того просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати на правову допомогу в розмірі 5000.00 грн.

Ухвалою судді від 25 січня 2019 року справу прийнято до свого провадження після повторного автоматичного розподілу відповідно до ч. 9 ст. 31 КАС України та на підставі ч.14 ст. 31 КАС України повторно розпочато розгляд справи по суті.

Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. (а.с.104)

Відповідач в судове засідання не з'явився про причини своєї неявки суду не повідомив, про місце та час судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. (а.с.102,103) Подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову в повному обсязі, оскільки вважає оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст. 121 КУпАП, складеною з дотриманням всіх норм законодавства України, судові витрати на надання позивачу правової допомоги у сумі 5000.00 грн. вважає не чім не підтвердженими та неспівмірними з ціною позову, яка складає 170.00 грн.. (а.с. 30-37)

Враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи викладені обставини суд вирішує справу за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до копії постанови серії ЕАВ № 731915 від 15 листопада 2018 року про накладення адміністративного стягнення, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на позивача було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. за адміністративне правопорушення передбачене за ч.6 ст.121 КпАП України (а.с. 5-6).

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб позивача Fiat Cedici, д.н. НОМЕР_1, 13.11.2018 року був переобладнаний шляхом встановлення газобалонного обладнання.

Пунктом 3 "Порядку переобладнання транспортних засобів" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 607 від 21 липня 2010 року встановлено, що переобладнання транспортного засобу проводиться суб'єктом господарювання, який має нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання, узгоджену з МВС та Мінінфраструктури, і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху (у разі переобладнання п'яти і більше транспортних засобів протягом року), або власником такого засобу в індивідуальному порядку. Переобладнання транспортного засобу для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива проводиться суб'єктом господарювання, який має свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху на відповідний вид переобладнання.

Отже, переобладнання транспортних засобів для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива може здійснюватися суб'єктом господарювання при наявності свідоцтва про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, виданого уповноваженою організацією.

Переобладнання транспортного засобу позивача шляхом встановлення газобалонного обладнання було здійснено суб'єктом господарювання ФОП "Абрамчук Валентин Олегович", що підтверджується актом №1108 від 13.11.2018 приймання-передачі транспортного засобу, переобладнаного для роботи на зрідженому нафтовому газі. (а.с.13).

Вищезазначений суб'єкт господарювання - ФОП "Абрамчук Валентин Олегович" має Свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху №0007 Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України, з терміном дії свідоцтва до 06 лютого 2019 року (а.с. 10-11)

В матеріалах справи також наявна копія Акту технічної експертизи про відповідність конструкції та технічного стану переобладнаного транспортного засобу вимогам безпеки дорожнього руху №814 від 13.11.2018 стосовно транспортного засобу позивача (а.с.12)

Наведене свідчить, що переобладнання транспортного засобу позивача було здійснено із дотриманням відповідних правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху

Відповідно до п.30.1 Правил Дорожнього руху України власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов'язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Переобладнання автомобіля позивача було здійснене 13.11.2018 року, а оскаржувана постанова була винесена відповідачем 15.11.2018. Тобто, передбачений законом 10-денний строк для звернення до спеціально уповноважених організацій та для розгляду заяви про погодження переобладнання транспортного засобу, на час складення оскаржуваної постанови ще не сплинув, а тому у діях позивача відсутнє порушення вимог п. 30.1 Правил дорожнього руху та склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Крім того відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення у відповідності з ст. 256 КУпАП.

Частина 1 ст. 257 КУпАП встановлено, що протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 КУпАП, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.6 ст. 121 КУпАП підвідомчі органам Національної поліції

У ч.1 ст. 277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, що визначено ч.2 ст. 33 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Частинами 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує встановленого неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Позивач в позовній заяві зауважив, що він при складанні постанови, повідомив інспектора про те що вважає її незаконною.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішення, дій, бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення .

Позивач в своїх позовних вимогах просить суд, крім вище зазначеного, стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000.00 грн..

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 КАС України- витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно ч. 3 ст. 134 КАС України - для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір № 015/2018 від 15.11.2018 року укладений з адвокатом ОСОБА_3, що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 2149. У п.п. 3.1.1, 3.1.2 вказаного договору зазначено, що клієнт зобов'язаний сплатити гонорар в розмірі та на умовах, визначених договором та компенсувати фактичні витрати на надання правової допомоги в порядку передбаченому договором.

У вказаному вище договорі не визначено конкретної суми гонорару чи інших понесених адвокатом витрат на правничу допомогу. У п.п. 4,2 договору зазначено, що попередньо узгоджений сторонами розмір гонорару може зазначатись у додатках до договору. Остаточний розмір гонорару, якій підлягає сплаті , вказується в актах про надання правової допомоги.

Додатки до договору № 015/2018 від 15.11.2018 року відсутні, представником позивача адвокатом ОСОБА_3, 17.12.2018 року подано до суду проміжний звіт про хід надання правової допомоги по вищевказаному договору.

Розмір витрат клієнта, як зазначено у розрахунку, складає 5000 грн за 20 годин роботи, пов'язаної з наданням наступних послуг:

- 4 години на проведення усної виїзної консультації з замовником з метою з'ясування обставин складання відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, з'ясування обставин події, дій службових осіб патрульної поліції, тощо;

- 1 година на укладання договору про надання правової допомоги;

- 3 години на опрацювання отриманої інформації, робота з законодавчою базою, складання алгоритму дій щодо захисту;

- 3 години на підготовку та надання правового висновку щодо правомірності дій співробітників патрульної поліції під час складання постанови про притягнення замовника до адміністративної відповідальності;

- 2 години на підготовку, складання та направлення скарги на протиправні дії працівників патрульної поліції, начальнику Головного управління поліції у Полтавській області;

- 2 години на підготовку, складання та направлення скарги на протиправні дії працівників патрульної поліції до Департаменту патрульної поліції України;

- 2 години на підготовку, складання та направлення скарги на протиправні дії працівників патрульної поліції до Прокуратури Полтавської області;

- 5 годин на підготовку та направлення позовної заяви до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Крім вище зазначеного в матеріалах справи наявні:

- ордер на надання правової допомоги серії ПТ № 072277 від 15 листопада 2018 року (а.с.16),

- копія Акту приймання передачі наданих послуг № 12/18 від 14 грудня 2018 року за договором про надання правової допомоги №015/2018 від 15 листопада 2018 року на суму 5000.00 грн. (а.с.52);

- копія рахунку-фактури від 14 грудня 2018 року № 12/18 на сплату послуг щодо надання правової допомоги з питань притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на суму 5000.00 грн. (а.с.53)

- копії товарного чеку від 14 грудня 2018 року №1 за послуги щодо надання правової допомоги з притягнення до адміністративної відповідальності. (а.с.54)

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт сплати ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 5000,00 грн. за переліченими вище документами, а з наданих суду копій документів не вбачається, що вказані кошти були отримані адвокатом ОСОБА_3 за виконання договору з позивачем.

Склад та розмір таких витрат є предметом доказування у справі. Доказами витрат є: договір доручення або про надання правової допомоги, акт приймання-передачі виконаних робіт та документи, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Крім того, згідно з позицією, сформульованою Верховним Судом у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи, шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за № 1686/24218.

Проте, таких доказів позивачем та його представником суду надано не було.

З огляду на викладене, позивачем не доведено, а суд позбавлений можливості встановити з наданих документів, обґрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу, понесений позивачем в цій адміністративній справі, у зв'язку з чим судом приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ч.2 ст. 19 Конституції України , ст. 7, 33,121, 221, 222, 245, 251, 256-258, 268, 277-280 КУпАП, України, ст.31, 77, 134, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти патрульної поліції БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 731915 від 15 листопада 2018 року винесену інспектором 1 батальйону 1 роти патрульної поліції БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят ) грн. 00 коп.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити.

В задоволені інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду упродовж десяти днів з дня отримання його копії, у порядку визначеному ст. 297 КАС України.

Відповідно до п.15.5 Розділу VII Перехідні положення КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_4