Справа № 826/10149/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 лютого 2019 року № 826/10149/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі судового засідання Новик В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «БВТ УКРАЇНА»
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

за участю представників:

від позивача - Пустовіт А.І.,

від відповідача - Сірик А.О.,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «БВТ УКРАЇНА» (далі також - позивач, ТОВ «БВТ УКРАЇНА») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.02.2018 №, № і №.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю та необґрунтованістю висновків акта ГУ ДФС у м. Києві від 31.01.2018 №32/26-15-14-01-01/34937082 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «БВТ УКРАЇНА» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 в частині висновків про заниження позивачем податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість, завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за наслідками господарських операцій з окремими контрагентами-постачальниками товарів (робіт, послуг). Позивач зазначає, що вчинені у періодах 2014 - 2017 років господарські операції ТОВ «БВТ УКРАЇНА» з контрагентами - ТОВ «Монофакт», ТОВ «Глобалтім-Буд», ТОВ «Буд-Інвестментз», ТОВ «Єлагін», ПП «Сучасний дім і Ко», ПП «Златодар», ТОВ «Марсель Груп», ТОВ «Нодіус», ТОВ «ОК Трейд» є реальними, підтверджені всіма необхідними та належним чином оформленими первинними документами, та безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю товариства. Позивач вважає, що ним дотримані всі передбачені Податковим кодексом України умови для формування показників витрат і податкового кредиту з податку на додану вартість за результатами вказаних господарських операцій. За наведених обставин, позивач посилається на протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішення, що прийняті на підставі акта документальної планової виїзної перевірки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2018 відкрито провадження у справі №826/10149/18 за даним позовом ТОВ «БВТ УКРАЇНА» та дану справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

29.10.2018 суд у підготовчому засіданні cуд ухвалив про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У судових засіданнях представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги повністю, а представник відповідача проти позову заперечували з підстав, наведених у тексті його заперечень.

Свої заперечення проти позову відповідач обґрунтовував тим, що в ході проведеної документальної планової виїзної перевірки позивача встановлені факти протиправності формування платником податків (позивачем) показників витрат і податкового кредиту за рахунок господарських операцій із рядом постачальників, шляхом відображення у первинних документах і податкової звітності недостовірних даних щодо придбаних товарів (робіт, послуг), що, у свою чергу, призвело до заниження (завищення) показників податкової звітності. На переконання контролюючого органу постачальники позивача (ТОВ «Монофакт», ТОВ «Глобалтім-Буд», ТОВ «Буд-Інвестментз», ТОВ «Єлагін», ПП «Сучасний дім і Ко», ПП «Златодар», ТОВ «Марсель Груп», ТОВ «Нодіус», ТОВ «ОК Трейд») не мали реальної можливості здійснити поставки товарів на адресу ТОВ «БВТ УКРАЇНА» та виконати роботи (надати послуги). Крім того, деякі з перелічених підприємств фігурують у матеріалах кримінального провадження №0000039 як суб'єкти господарювання, що зареєстровані на підставних осіб без мети здійснення фінансово-господарської діяльності, а відносно директора ТОВ «ОК Трейд» ОСОБА_3 наявний вирок суду.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, проаналізувавши надані у судових засіданнях усні пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Працівниками ГУ ДФС у м. Києві була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «БВТ УКРАЇНА» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2017, за результатами якої складено акт від 31.01.2018 №32/26-15-14-01-01/34937082 (далі - акт перевірки, Т. 1 а.с. 38 - 126).

Згідно висновків цього акта перевірки, працівники ГУ ДФС у м. Києві, в тому числі встановили порушення позивачем наступних норм податкового законодавства:

- пп. 139.1.1 і 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України (у редакції чинній до 01.01.2015), п.п. 44.1, 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (у редакції чинній з 01.01.2015), в результаті чого ним занижено податок на прибуток за 2014 рік на суму 2 160 грн., за 2015 рік - на 115 228 грн., за 2016 рік - на 99 901 грн., та завищено від'ємне значення об'єкт а оподаткування з податку на прибуток за 9-ть місяців 2017 року суму 121 386 грн.;

- п.п. 198.3 і 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (у редакції чинній до 01.01.2015), п.п. 198.1, 198.2, 198.3 і 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (у редакції чинній з 01.01.2015) та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість на загальну суму 298 662 грн. (в т.ч. за грудень 2014 року, березень, травень, серпень, вересень, жовтень , листопад і грудень 2015 року, за січень, квітень, травень, серпень, вересень, жовтень і листопад 2016 року, за березень і квітень 2017 року).

Як вбачається з тексту акта перевірки, в ході проведеної документальної планової перевірки позивача перевіряючими встановлені фінансово-господарські взаємовідносини ТОВ «БВТ УКРАЇНА» з рядом підприємств-постачальників товарів (робіт, послуг), а саме: з ТОВ «Монофакт», , обсяг поставки згідно наданих до перевірки податкових і видаткових накладних, актів надання послуг за період липень-грудень 2014 року - 14 400 грн. (в т.ч. ПДВ - 2 400 грн.), номенклатура послуг - обслуговування 1С; з ТОВ «Глобалтім-Буд», , обсяг поставки згідно наданих до перевірки податкових і видаткових накладних за період серпень 2016 року - 312 330 грн. (в т.ч. ПДВ - 52 055 грн.), номенклатура товарів - обладнання в асортименті; з ТОВ «Буд-Інвестментз», , загальний обсяг поставки за укладеним договором №150401-1 від 01.04.2015 та наданими до перевірки податковими і видатковими накладними - 390 334 грн. (в т.ч. ПДВ - 65 055,66 грн.), номенклатура товарів в асортименті; з ТОВ «Єлагін», , загальний обсяг поставки за наданими до перевірки актами надання послуг, податковими і видатковими накладними - 253 700 грн. (в т.ч. ПДВ - 42 283,33 грн.), номенклатура товарів/послуг - товари в асортименті, обслуговування програмного забезпечення; з ПП «Сучасний дім і Ко», , загальний обсяг поставки за наданими до перевірки актами надання послуг, податковими і видатковими накладними - 450 130 грн. (в т.ч. ПДВ - 75 021,65 грн.), номенклатура товарів/послуг - товари та роботи в асортименті; з ПП «Златодар», , загальний обсяг поставки за наданими до перевірки податковою і видатковою накладними - 100 239 грн. (в т.ч. ПДВ - 16 706,50 грн.); з ТОВ «Марсель Груп», , загальний обсяг поставки за укладеним договором №150301-1 від 01.03.2015 та наданими до перевірки податковими накладними, актом надання послуг - 92 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 15 333,33 грн.), номенклатура послуг - послуги з підготовки та розробки нормативної документації для отримання висновків державної санітарної експертизи; з ТОВ «Нодіус», , загальний обсяг поставки за укладеним договором №140820-1 від 20.08.2014 та наданими до перевірки податковими накладними, актами надання послуг - 63 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 10 500 грн.); з ТОВ «ОК Трейд», , загальний обсяг поставки за наданими до перевірки податковими і видатковими накладними, актами виконаних робіт - 125 440 грн. (в т.ч. ПДВ - 20 906,67 грн.), номенклатура товарів/послуг - комплект шаф, стендів демонстраційних, послуги загального очищення будівель.

Поряд з цим, за наслідками моніторингу даних з інформаційних баз даних ДФС - АІС «Податковий блок» та Єдиного реєстру податкових накладних, а також з Єдиного державного реєстру судових рішень перевіряючим стало відомо наступне: щодо ТОВ «Монофакт»: за даними аналізу Єдиного реєстру податкових накладних не прослідковується по ланцюгу постачання придбання ТОВ «Монофакт» відповідних товарів (робіт, послуг), що були реалізовані ТОВ «БВТ УКРАЇНА» за період з 01.07.2014 по 31.12.2014; у поданих ТОВ «Монофакт» за період податкових розрахунках форми №1ДФ відсутня інформація щодо кількості працюючих та здійснення виплат доходу фізичним особам-підприємцям чи самозайнятим особам; за даними листа управління боротьби з відмивання доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у м. Києві від 29.01.2017 №4643/7/26-15-16-03-17 стало відомо про обставину проведення 21.09.2017 ст. оперуповноваженим ОУ ДПІ в Оболонському р-ні ГУ ДФС у м. Києві Солган К.А. в рамках кримінального провадження №0000073 допиту в якості свідка ОСОБА_5, який значиться засновником та директором ТОВ «Монофакт». В ході проведеного допиту останній повідомив про свою непричетність до придбання та державної реєстрації названого товариства; згідно тексту ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 24.11.2017 у справі №756/15497/17 ТОВ «Монофакт» фігурує у кримінальному провадженні №0000039, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України; щодо ТОВ «Глобалтім-Буд»: засновником і директором ТОВ «Глобалтім-Буд» є ОСОБА_6, який також є засновником і директором ТОВ «Буд-Інвестментз». Крім того, одним із засновників ТОВ «Глобалтім-Буд» є ТОВ «Принт-Сервіс»; ТОВ «Глобалтім-Буд» не подало за 2016 рік податкову декларацію з податку на прибуток, фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва та звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - звіт по сплаті ЄСВ); щодо ТОВ «Буд-Інвестментз»: засновником і директором ТОВ «Буд-Інвестментз» є ОСОБА_6 При цьому, ТОВ «Буд-Інвестментз» являється також засновником наступних підприємств - ТОВ «Принт-Сервіс», ТОВ «Єлагін», ПП «Сучасний дім і Ко», ТОВ «Марсель Груп», ТОВ «Нодіус»; ТОВ «Буд-Інвестментз» не подало за 2015-2016 роки податкову декларацію з податку на прибуток, фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва та звіт по сплаті ЄСВ; щодо ТОВ «Єлагін»: за даними аналізу Єдиного реєстру податкових накладних не прослідковується по ланцюгу постачання придбання ТОВ «Єлагін» відповідних товарів (робіт, послуг), що були реалізовані ТОВ «БВТ УКРАЇНА»; директором ТОВ «Єлагін» значиться ОСОБА_5 (який також значиться як посадова особа (директор) на ПП «Златодар», ПП «Сучасний дім і Ко», ТОВ «Марсель Груп», ТОВ «Нодіус»), а одним із засновників - ТОВ «Буд-Інвестментз»; згідно тексту ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 24.11.2017 у справі №756/15497/17 ТОВ «Єлагін» фігурує у кримінальному провадженні №0000039; щодо ПП «Сучасний дім і Ко»: за даними аналізу Єдиного реєстру податкових накладних не прослідковується по ланцюгу постачання придбання ПП «Сучасний дім і Ко» відповідних товарів (робіт, послуг), що були реалізовані ТОВ «БВТ УКРАЇНА»; директором ПП «Сучасний дім і Ко» значиться ОСОБА_5, а одним із засновників - ТОВ «Буд-Інвестментз»; згідно тексту ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 24.11.2017 у справі №756/15497/17 ПП «Сучасний дім і Ко» фігурує у кримінальному провадженні №0000039; щодо ПП «Златодар» - директором цього підприємства значиться ОСОБА_5; згідно тексту ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 24.11.2017 у справі №756/15497/17 ПП «Златодар» фігурує у кримінальному провадженні №0000039; щодо ТОВ «Марсель-Груп» - директором цього товариства значиться ОСОБА_5, а одним із засновників - ТОВ «Буд-Інвестментз»; згідно тексту ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 24.11.2017 у справі №756/15497/17 ТОВ «Марсель Груп» фігурує у кримінальному провадженні №0000039; щодо ТОВ «Нодіус»: директором цього товариства значиться ОСОБА_5, а одним із засновників - ТОВ «Буд-Інвестментз»; згідно тексту ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 24.11.2017 у справі №756/15497/17 ТОВ «Нодіус» фігурує у кримінальному провадженні №0000039; щодо ТОВ «ОК Трейд»: за даними аналізу Єдиного реєстру податкових накладних не прослідковується по ланцюгу постачання придбання ТОВ «ОК Трейд» відповідних товарів (робіт, послуг), що були реалізовані ТОВ «БВТ УКРАЇНА» за період з 01.03.2017 по 30.04.2017; поданих ТОВ «ОК Трейд» за період податкових розрахунках форми №1ДФ відсутня інформація щодо кількості працюючих та здійснення виплат доходу фізичним особам-підприємцям чи самозайнятим особам; ТОВ «ОК Трейд» не подало до податкової інспекції за місцем реєстрації декларацію з податку на прибуток підприємств, звіт про фінансові результати, декларації з екологічного, земельного та транспортного податку; в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявний вирок Печерського районного м. Києва від 19.12.2017 у справі №757/69357/17-к; згідно тексту ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 24.11.2017 у справі №756/15497/17 ТОВ «ОК Трейд» фігурує у кримінальному провадженні №0000039.

З огляду на наведене контролюючий орган дійшов висновків про неможливість підтвердження фактів здійснення господарських операцій між ТОВ «БВТ УКРАЇНА» та його контрагентами, та як наслідок про: про протиправність віднесення позивачем до складу витрат за 2014 рік витрат у розмірі 12 000 грн. по операціях з ТОВ «Монофакт», про протиправність віднесення позивачем до складу витрат за 2015 - 2016 роки і 9-ть місяців 2017 року витрат на загальну суму 1 226 431 грн. по операціях з ТОВ «Глобалтім-Буд», ТОВ «Буд-Інвестментз», ТОВ «Єлагін», ПП «Сучасний дім і Ко», ПП «Златодар», ТОВ «Марсель Груп», ТОВ «Нодіус» і ТОВ «ОК Трейд», та одночасно про заниження позивачем задекларованих показників «інші доходи» за 2015 - 2016 роки та 9-ть місяців 2017 року на загальну суму 1 787 173 грн. у зв'язку з не включенням до складу таких доходів наданої ТОВ «БВТ УКРАЇНА» таким контрагентам безповоротної фінансової допомоги у вигляді вартості придбаних товарів (робіт, послуг); про протиправність формування позивачем податкового кредиту за звітні періоди 2014 - 2017 років на загальну суму податку на додану вартість 302 262 грн. за рахунок операцій з переліченими вище контрагентами.

16.02.2018 ГУ ДФС у м. Києві на підставі цього акта перевірки прийняло наступні податкові повідомлення-рішення:

- за № (форми «Р»), яким визначило позивачу до сплати грошове зобов?язання з податку на додану вартість у сумі 372 328 грн. (в тому числі за основним платежем - 297 862 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 74 466 грн.);

- за № (форми «Р»), яким визначило позивачу до сплати грошове зобов?язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 242 804 грн. (в тому числі за основним платежем - 217 289 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 25 515 грн.);

- за № (форми «П»), яким зменшило позивачу суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 121 386 грн., що було задекларовано у податковій декларації за звітний період 9-ть місяців 2017 року (реєстр. № від 07.11.2017).

За результатами оскарження ТОВ «БВТ УКРАЇНА» цих податкових повідомлень-рішень від 16.02.2018 в порядку ст. 56 Податкового кодексу України, такі рішення відповідача відповідно до рішення Державної фіскальної служби України від 23.04.2018 №14170/6/99-99-11-01-01-25 були залишені без змін.

Вважаючи ці податкові повідомлення-рішення від 16.02.2018 протиправними, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно норми пп. 134.1.1 п. 134 ст. 134 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у редакції чинній у період до 31.12.2014, об'єктом оподаткування податком на прибуток підприємств визначено прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно п. 138.1 ст. 138 цього Кодексу, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

При цьому, загальне поняття «витрат» було закріплене у пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України, як сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Склад витрат і порядок їх визначення закріплений в ст. 138 ПК України. Зокрема, за змістом норми пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають в себе собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Абзацом 1 п. 138.2 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, у редакції Закону України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Тобто, починаючи з 1 січня 2015 року податок на прибуток розраховується виходячи із бухгалтерського фінансового результату (як різниці між отриманими підприємством доходами та понесеними ним витратами протягом звітного періоду) за національними положеннями (стандартів) бухгалтерського обліку (далі по тексту - НП(С)БО) чи міжнародними стандартами фінансової звітності (далі по тексту - МСФЗ), відкоригованого на різниці, передбачені ПК України (як то амортизаційні різниці, різниці, які виникають при формуванні резервів (забезпечень), різниці, які виникають під час здійснення фінансових операцій).

Порядок формування витрат в бухгалтерському обліку регулюється Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318. Зокрема, за змістом п. 5 - 7 цього П(С)БО 16 витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Зокрема, п. 11 - 16 ПБО 16 визначено склад собівартості продукції, робіт і послуг, а також порядок формування загальновиробничих витрат. Так, собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Зокрема, до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат (п. 12 П(С)БО 16).

Крім того, відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За змістом норм п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно наведеного у ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначення, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За результатами правового аналізу наведених вище норм Верховний Суд під час перегляду в порядку касаційного провадження рішень судів адміністративних спорів за участю органів ДФС дійшов наступних висновків: правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та його подальше бюджетне відшкодування наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими первинними документами, такі суми не можуть бути віднесені до податкового кредиту. Таким чином, формування та відшкодування податкового кредиту можливе лише у разі підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, про що Касаційний суд зазначив у своїй постанові від 11.12.2018 у справі №2а-17610/12/2670.

В тексті своєї іншої постанови від 11.12.2018 у справі №822/787/18 Верховний Суд відзначив, що: «…аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Отже, наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов'язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи. При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.».

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд встановив, що протягом перевіряємого періоду згідно тексту акта перевірки від 31.01.2018 №32/26-15-14-01-01/34937082, ТОВ «БВТ УКРАЇНА» формувало оподатковуваний дохід переважно від операції з реалізації комплектуючих запчастин для системи очистки води, запчастин та комплектів для визначення жорсткості води, установки зворотного осмосу, системи дозування, сервісного обслуговування систем очистки води, що відповідає задекларованим видам господарської діяльності Товариства за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а саме таким видам економічної діяльності: монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; виробництво інших машин і устаткування загального призначення, н.в.і.у.; установлення та монтаж машин і устаткування; ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення).

Протягом 2014 - 2016 років ТОВ «БВТ УКРАЇНА» (як покупець, замовник) уклало ряд письмових договорів та усних угод з контрагентами-постачальниками, а саме:

- з ТОВ «Монофакт» (в особі директора ОСОБА_5.), як виконавцем з іншої сторони, була укладена усна угода щодо обслуговування наявної у позивача програми « 1С:Підприємство». Згідно наданих позивачем до матеріалів справи копій актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000081 від 31.07.2014, №ОУ-0000101 від 29.08.2014, №ОУ-0000097 від 30.09.2014, №ОУ-0000114 від 31.10.2014, №ОУ-0000113 від 28.11.2014, №ОУ-0000071 від 30.12.2014 (Т. 1 а.с. 153 - 158) ТОВ «Монофакт» надало позивачу послуги з обслуговування 1С, всього на загальну суму 14 400 грн. (в т.ч. ПДВ - 2 400 грн.). Відповідно до норм ст. 198 ПК України ТОВ «Монофакт» виписало на адресу ТОВ «БВТ Україна» наступні податкові накладні: №81 від 31.07.2014, №101 від 29.08.2014, №97 від 30.09.2014, №114 від 31.10.2014, №113 від 28.11.2014, №71 від 30.12.2014.

Факт проведення позивачем розрахунків із вказаним контрагентом-постачальником у повному обсязі засвідчується наявними у справі копіями платіжних доручень №7541 від 18.08.2014, №7651 від 17.09.2014, №8230 від 13.01.2015 та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку бухгалтерського обліку 631 (Т. 1 а.с. 159 - 16; Т. 2 а.с. 13 - 15; Т. 3 а.с. 22), а також було підтверджено в ході проведення документальної планової перевірки позивача;

- з ТОВ «Глобалтім-Буд» (в особі директора ОСОБА_6.), як постачальником з іншої сторони, була укладена усна угода щодо поставки товарно-матеріальних цінностей. Згідно наданих позивачем копій видаткової накладної №РН-000002 від 01.08.2016 та товарно-транспортної накладної №817 від 01.08.2016 (Т. 1 а.с. 168 - 170) ТОВ «Глобалтім-Буд» передало позивачу, в особі довіреної особи ОСОБА_7, товари в асортименті (датчики температури, модулі аналогового вводу-виводу, вентилі, клапани, ротаметри, мембрані клапани), всього на загальну суму 312 330 грн. (в т.ч. ПДВ - 52 055 грн.). Відповідно до норм ст. 198 ПК України ТОВ «Глобалтім-Буд» виписало на адресу ТОВ «БВТ Україна» податкову накладну №2 від 01.08.2016. Перевезення товарів до пункту поставки (розвантаження): м. Київ, провул. Радищева, 8 (де у ТОВ «БВТ Україна» розташовані орендовані на договірних засадах нежитлові приміщення) здійснювалось позивачем за власний рахунок та з використанням власного транспортного засобу, водієм ОСОБА_7

Факт проведення позивачем розрахунків із вказаним контрагентом-постачальником у повному обсязі засвідчується наявними у справі копіями платіжних доручень №11404 від 10.08.2016, №11396 від 09.08.2016 та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку бухгалтерського обліку 631 (Т. 1 а.с. 171 - 172; Т. 3 а.с. 26 - 27, 41), а також було підтверджено в ході проведення документальної планової перевірки позивача. Оприбуткування отриманих від ТОВ «Глобалтім-Буд» товарів відображено позивачем на рахунку бухгалтерського обліку 281 «Товари на складі» (Т. 3 а.с. 38);

- з ТОВ «Буд-Інвестментз» (в особі директора ОСОБА_6.), як виконавцем з іншої сторони, був укладений договір надання послуг №150401-1 від 01.04.2015 (Т. 1 а.с. 190 - 197), за умовами якого виконавець зобов'язувався надати позивачу особисто або із залученням третіх осіб, яких виконавець обирає на власний розсуд і ризик, платні послуги за переліком наведеним в додатках до цього договору. За змістом додатків 1 та 2 до даного договору №150401-1 від 01.04.2015 ТОВ «Буд-Інвестментз» мало надати наступні послуги: механічний та електричний монтаж, пасивацію, орбітальне зварювання на об'єкті ПАТ «Київський вітамінний завод»; виготовлення рами із нержавіючої сталі для установки зворотного осмосу та виготовлення рами із нержавіючої сталі для установки зворотного двоступеневого осмосу згідно проекту ТОВ «БВТ УКРАЇНА»

Крім того, між сторонами була укладена усна угода щодо поставки ТОВ «Буд-Інвестментз» на адресу позивача товарно-матеріальних цінностей.

Згідно наданих позивачем копій видаткової накладної №РН-0000075 від 29.05.2015 на суму 77 250 грн. (в т.ч. ПДВ - 12 875 грн.), видаткової накладної №118/2 від 11.08.2016 на суму 113 084 грн. (в т.ч. ПДВ - 18 847,33 грн.), акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000514 від 26.10.2015 на суму 200 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 33 333,33 грн.) та товарно-транспортних накладних №396 від 29.05.2015 і №843 від 11.08.2016 (Т. 1 а.с. 179 - 185) ТОВ «Буд-Інвестментз» передало позивачу, в особі довіреної особи ОСОБА_7, товари в асортименті (готові рами з неіржавіючої сталі для установки (двуступеневого) зворотного осмосу, блок клапанів для пом'якшення води, розчини очисні), а також виконало роботи з механічного та електричного монтажу, пасивації, орбітального зварювання. Відповідно до норм ст. 198 ПК України ТОВ «Буд-Інвестментз» виписало на адресу ТОВ «БВТ УКРАЇНА» наступні податкові накладні: №75 від 29.05.2015, №50 від 26.10.2015, №49 від 11.08.2016. Перевезення товарів до пункту поставки (розвантаження): м. Київ, провул. Радищева, 8 здійснювалось позивачем за власний рахунок та з використанням власного транспортного засобу, водієм ОСОБА_7

Факт проведення позивачем розрахунків із вказаним контрагентом-постачальником у повному обсязі засвідчується наявними у справі копіями платіжних доручень №9315 від 17.08.2015, №9929 від 23.11.2015, №10137 від 23.12.2015, №11705 від 03.10.2016 та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку бухгалтерського обліку 631 (Т. 1 а.с. 186 - 189; Т. 3 а.с. 49 - 52, 97), а також підтверджено в ході проведення документальної планової перевірки позивача. Оприбуткування отриманих від ТОВ «Буд-Інвестментз» товарів відображено позивачем на рахунку бухгалтерського обліку 281 «Товари на складі» (Т. 3 а.с. 62);

- з ТОВ «Єлагін» (в особі директора ОСОБА_15.), як виконавцем з іншої сторони, були укладені однотипні за змістом договори щодо надання консультаційних послуг та послуг зі супроводження програмного продукту « 1С:Підприємство» за №150801 від 01.08.2015 та №16010 від 05.01.2016 (Т. 1 а.с. 244 - 248; Т. 2 а.с. 1 - 5). За умовами цих договорів виконавець зобов'язувався виконувати для позивача платні роботи зі супроводження та надання консультаційних послуг щодо роботи програмного продукту « 1С:Підприємство», види яких вказані у п. 1.2 цього договору. Виконавець здійснює роботи на території та комп'ютерах замовника, в тому числі із можливістю залучення до виконання робіт субпідрядників, без попереднього погодження із замовником.

Крім того, між сторонами були укладені усні угоди щодо поставки ТОВ «Єлагін» на адресу позивача товарно-матеріальних цінностей.

Згідно наданих позивачем до матеріалів справи копій видаткових накладних №РН-0000120 від 26.08.2015 та №РН-0000101 від 26.08.2015 на загальну суму 225 800 грн. (в т.ч. ПДВ - 37 633,33 грн.), товарно-транспортної накладної №739 від 26.08.2015, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000017 від 31.08.2015, №ОУ-0000020 від 30.09.2015, №ОУ-0000041 від 30.11.2015, №ОУ-0000059 від 30.12.2015, №ОУ-0000005 від 31.01.2016, №ОУ-0000010 від 29.02.2016, №ОУ-0000017 від 31.03.2016, №ОУ-0000028 від 30.04.2016 (Т. 1 а.с. 224 - 235) ТОВ «Єлагін» передало позивачу, в особі довіреної особи ОСОБА_7, товари в асортименті - кабелі різної довжини та програмне забезпечення для контролеру SIMATIC S7-1200, а також надало позивачу послуги з обслуговування програмного забезпечення 1С: Підприємство та іншого програмного забезпечення, всього на загальну суму 27 900 грн. (в т.ч. ПДВ - 4 650 грн.). Перевезення товарів до пункту поставки (розвантаження): м. Київ, провул. Радищева, 8 здійснювалось позивачем за власний рахунок та з використанням власного транспортного засобу, водієм ОСОБА_7

Відповідно до норм ст. 198 ПК України ТОВ «Єлагін» виписало на адресу ТОВ «БВТ УКРАЇНА» наступні податкові накладні: №41 від 31.08.2015, №37 від 30.09.2015, №68 від 30.11.2015, №69 від 30.12.2015, №22 від 31.01.2016, №22 від 29.02.2016, №41 від 31.03.2016, №58 від 30.04.2016, №21 від 26.08.2015, №40 від 26.08.2015.

Факт проведення позивачем розрахунків із вказаним контрагентом-постачальником у повному обсязі засвідчується наявними у справі копіями платіжних доручень №9604 від 06.10.2015, №9765 від 27.10.2015, №9766 від 27.10.2015, №9528 від 23.09.2015, №10068 від 14.12.2015, №10696 від 19.04.2016, №10914 від 24.05.2016, №10559 від 28.03.2016 та оборотно-сальдовими відомостями по рахунку бухгалтерського обліку 631 (Т. 1 а.с. 236 - 243; Т. 3 а.с. 138 - 145, 175, 176), а також підтверджено в ході проведення документальної планової перевірки позивача. Оприбуткування отриманих від ТОВ «Єлагін» товарів відображено позивачем на рахунку бухгалтерського обліку 281 «Товари на складі» (Т. 3 а.с. 151, 164 );

- з ПП «Сучасний дім і КО» (в особі директора ОСОБА_16.), як виконавцем/постачальником з іншої сторони, були укладені усні договори щодо поставки товарно-матеріальних цінностей на адресу позивача та виконання робіт за дорученнями останнього. Згідно наданих позивачем до матеріалів справи копій видаткових накладних №РН-000211 від 31.05.2016, №РН-0000708 від 21.10.2016, №РН-000725 від 26.10.2016 та №РН-0000790 від 15.11.2016 на загальну суму 312 920 грн. (в т.ч. ПДВ - 52 153,33 грн.), товарно-транспортних накладних №12 від 31.05.2016, №1061 від 21.10.2016, №1071 від 26.10.2016 та №1177 від 15.11.2016, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000010 від 08.12.2015 на суму 44 960 грн. (в т.ч. ПДВ - 7 493,33 грн.), №ОУ-0000018 від 25.12.2015 на суму 31 250 грн. (в т.ч. ПДВ - 5 208,33 грн.), №ОУ-0000033 від 30.12.2015 на суму 41 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 6 833,33 грн.), №ОУ-0000139 від 13.04.2016 на суму 20 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 3 333,33 грн.) (Т. 2 а.с. 11 - 26) ПП «Сучасний дім і КО» передало позивачу, в особі довіреної особи ОСОБА_7, товари в асортименті - стенди демонстраційні (дерев'яні), насосну станцію, іонообмінну смолу для пом'якшення води, рами із нержавіючої сталі в асортименті, а також надало позивачу послуги з розсвердлювання фланців із нержавіючої сталі, вальцювання труб теплообмінника, зварювальні роботи по теплообміннику; механічний, електричний монтаж і пасивацію нової ділянки кільця PW, врізання додаткового обладнання; влаштування водопровідного колодязя з бетонних кілець; зварювальні роботи на теплообміннику, кожухотрубчатому. Перевезення товарів до пункту поставки (розвантаження): м. Київ, провул. Радищева, 8 здійснювалось позивачем за власний рахунок та з використанням власного транспортного засобу, водієм ОСОБА_7

Відповідно до норм ст. 198 ПК України ПП «Сучасний дім і КО» виписало на адресу ТОВ «БВТ УКРАЇНА» наступні податкові накладні: №9 від 08.12.2015, №43 від 25.12.2015, №66 від 30.12.2015, №29 від 13.04.2016, №50 від 31.05.2016, №48 від 21.10.2016, №79 від 26.10.2016, №34 від 15.11.2016.

Факт проведення позивачем розрахунків із вказаним контрагентом-постачальником у повному обсязі засвідчується наявними у справі копіями платіжних доручень №10191 від 05.01.2016, №10225 від 14.01.2016, №10350 від 03.02.2016, №10698 від 19.04.2016, №11186 від 11.07.2016, №25686 від 28.11.2016, №25771 від 06.12.2016 та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку бухгалтерського обліку 631 (Т.2 а.с. 27 - 33; Т. 3 а.с. 203 - 209, 257), також підтверджено в ході проведення документальної планової перевірки позивача. Оприбуткування отриманих від ПП «Сучасний дім і КО» товарів відображено позивачем на рахунку бухгалтерського обліку 281 «Товари на складі» (Т. 3 а.с. 216, 227, 237, 248);

- з ПП «Златодар» (в особі директора ОСОБА_17.), як постачальником з іншої сторони була укладена усна угода щодо поставки товарно-матеріальних цінностей на адресу позивача. Згідно наданих позивачем копій видаткової накладної №РН-0000044 від 23.05.2016 та товарно-транспортної накладної №514 від 23.05.2016 (Т. 2 а.с. 60 - 61) ПП «Златодар» передало позивачу, в особі довіреної особи ОСОБА_7, товари (розчин біоцидний, розчини очисні в асортименті), всього на загальну суму 100 239 грн. (в т.ч. ПДВ - 16 706,50 грн.). Перевезення товарів до пункту поставки (розвантаження): м. Київ, провул. Радищева, 8 здійснювалось позивачем за власний рахунок та з використанням власного транспортного засобу, водієм ОСОБА_7

Відповідно до норм ст. 198 ПК України ПП «Златодар» виписало на адресу ТОВ «БВТ УКРАЇНА» податкову накладну №44 від 23.05.2016.

Факт проведення позивачем розрахунку із вказаним контрагентом-постачальником у повному обсязі засвідчується наявною у справі копією платіжного доручення №11198 від 11.07.2016 та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку бухгалтерського обліку 631 (Т. 2 а.с. 63; Т. 3 а.с. 281, 304), а також підтверджено в ході проведення документальної планової перевірки позивача. Оприбуткування отриманих від ПП «Златодар» товарів відображено позивачем на рахунку бухгалтерського обліку 281 «Товари на складі» (Т. 3 а.с. 302);

- з ТОВ «Марсель Груп» (в особі директора ОСОБА_18.), як виконавцем з іншої сторони, був укладений договір №150301-1 про надання юридичних послуг від 01.03.2015 (Т. 2 а.с. 72 - 73). За умовами цього договору виконавець зобов'язувався надати замовнику платні юридичні послуги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Зокрема, п. 1.2 даного договору передбачено, що ТОВ «Марсель Груп» надає позивачу консультації та юридичні послуги у таких галузях права: господарське право та процес; цивільне право та процес; господарське право та процес; кримінальне право та процес; трудове право; податкове право. Надання вказаних видів юридичних послуг здійснюється, шляхом: усних та письмових юридичних консультацій з опрацюванням конкретних ситуацій (на основі документів та інформації, наданої замовником), в тому числі розробки моделей досудового врегулювання спорів, вирішення переддоговірних спорів; підготовки проектів необхідних документів (комплексних правових висновків, договорів, протоколів розбіжностей, додаткових угод, листів, заяв, претензій, інших документів правового характеру, пов'язаних з веденням господарської діяльності, укладанням, виконанням, зміною та розірванням господарських договорів, цивільно-правових угод); представництва інтересів замовника в будь-яких державних органах, органах місцевого самоврядування, установах, організаціях, юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та відомчої приналежності; надання послуг з підготовки та розробки нормативної документації для отримання висновків державної санітарної експертизи.

Згідно наданої позивачем копій акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000078 від 29.05.2015 (Т. 2 а.с. 70) ТОВ «Марсель Груп» надало позивачу послуги з підготовки та розробки нормативної документації для отримання висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи, на суму 92 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 15 333,33 грн.).

Відповідно до норм ст. 198 ПК України ТОВ «Марсель Груп» виписало на адресу ТОВ «БВТ УКРАЇНА» податкову накладну №44 від 29.05.2015.

Факт проведення позивачем розрахунку із вказаним контрагентом-постачальником у повному обсязі засвідчується наявною у справі копією платіжного доручення №9314 від 17.08.2015 та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку бухгалтерського обліку 631 (Т. 2 а.с. 71; Т. 3 а.с. 306, 308), а також підтверджено в ході проведення документальної планової перевірки позивача;

- з ТОВ «Нодіус» (в особі директора ОСОБА_19.), як виконавцем з іншої сторони, був укладений договір №140820-1 про надання юридичних послуг від 20.08.2014 (Т. 2 а.с. 84 - 85). За умовами цього договору виконавець зобов'язувався надати замовнику платні юридичні послуги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Зокрема, п. 1.2 даного договору передбачено, що ТОВ «Нодіус» надає позивачу консультації та юридичні послуги у таких галузях права: господарське право та процес; цивільне право та процес; господарське право та процес; кримінальне право та процес; трудове право; податкове право.

Надання вказаних видів юридичних послуг здійснюється, шляхом: усних та письмових юридичних консультацій з опрацюванням конкретних ситуацій (на основі документів та інформації, наданої замовником), в тому числі розробки моделей досудового врегулювання спорів, вирішення переддоговірних спорів; підготовки проектів необхідних документів (комплексних правових висновків, договорів, протоколів розбіжностей, додаткових угод, листів, заяв, претензій, інших документів правового характеру, пов'язаних з веденням господарської діяльності, укладанням, виконанням, зміною та розірванням господарських договорів, цивільно-правових угод); представництва інтересів замовника в будь-яких державних органах, органах місцевого самоврядування, установах, організаціях, юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та відомчої приналежності.

Згідно наданої позивачем копій актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000052 від 31.10.2014 на суму 12 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 2 000 грн.) та №ОУ-000071 від 27.02.2015 на суму 63 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 10 500 грн.) (Т. 2 а.с. 80, 81) ТОВ «Нодіус» надало позивачу наступні послуги: з підготовки документів юридичного характеру, консультування та участі у судових засіданнях у справі №910/13331/13 та з підготовки та розробки нормативної документації для отримання висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

Відповідно до норм ст. 198 ПК України ТОВ «Нодіус» виписало на адресу ТОВ «БВТ УКРАЇНА» податкові накладні №52 від 31.10.2014 і №71 від 26.02.2015.

Факт проведення позивачем розрахунків із вказаним контрагентом-постачальником у повному обсязі засвідчується наявними у справі копіями платіжних доручень №8399 від 26.02.2015, №8250 від 14.01.2015 та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку бухгалтерського обліку 631 (Т. 2 а.с. 82, 83; Т. 3 а.с. 313, 314, 317), а також підтверджено в ході проведення документальної планової перевірки позивача;

- з ТОВ «ОК Трейд» (в особі директора ОСОБА_3.), як виконавцем/постачальником була укладені усні угоди щодо поставки товарно-матеріальних цінностей на адресу позивача та надання послуг з прибирання орендованого позивачем приміщення. Згідно наданих позивачем до матеріалів справи копій видаткової накладної №446 від 06.04.2017 на суму 121 440 грн. (в т.ч. ПДВ - 20 240 грн.), акта здачі-прийняття послуг №ОУ-0032 від 31.03.2017 на суму 4 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 666,67 грн.) (Т. 2 а.с. 92 - 93) ТОВ «ОК Трейд» передало позивачу стенди демонстраційні (дерев'яні) та комплект шаф для зберігання поліграфії, а також надало позивачу послуги з прибирання приміщення.

Оприбуткування отриманих від ТОВ «ОК Трейд» товарів відображено позивачем на рахунку бухгалтерського обліку 209 «Виробничі запаси. Інші матеріали» (а.с. 330 Т. 3).

Відповідно до норм ст. 198 ПК України ТОВ «ОК Трейд» виписало на адресу ТОВ «БВТ УКРАЇНА» податкові накладні №105 від 31.03.2017 та №26 від 06.04.2017. При цьому, ТОВ «ОК Трейд» також був складений розрахунок коригування до податкової накладної в частині уточнення найменування наданої позивачу послуги (а саме: "з очищення будівель" на "прибирання приміщення").

Факт проведення позивачем часткового розрахунку (у розмірі 121 440 грн.) із вказаним контрагентом-постачальником у повному обсязі засвідчується наявною у справі копією платіжного доручення №26506 від 07.04.2017 та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку бухгалтерського обліку 631 (Т. 2 а.с. 94; Т. 3 а.с. 322, 336), а також підтверджено в ході проведення документальної планової перевірки позивача. В тексті акта перевірки позивача зафіксовано відображення ним в документах бухгалтерського обліку кредиторської заборгованості перед ТОВ «ОК Трейд» на суму 4 000 грн.

Додатково на підтвердження наявності у працівника ТОВ «БВТ УКРАЇНА» ОСОБА_7, повноважень на прийняття від імені покупця (замовника) товарів від постачальників, з подальшим транспортуванням таких товарів до пункту поставки (адреса розташування офісу ТОВ «БВТ УКРАЇНА»), позивач надав суду копії наказів про призначення та переведення вказаного працівника на відповідні посади в межах товариства, довіреностей, виданих на право отримання товарно-матеріальних цінностей від постачальників.

В тексті своїх додаткових пояснень (вих. №17/01 від 17.01.2019) представник позивача пояснив, що товарно-матеріальні цінності (як сировина, запчастини та/або комплектуючі) та результати виконаних вказаними вище контрагентами робіт (наданих послуг) були використані ТОВ «БВТ УКРАЇНА» для виконання своїх зобов'язань перед третіми особами, в рамках укладених з такими третіми особами-замовниками робіт (послуг) та покупцями скомплектованого обладнання окремих договорів (зокрема, з: ПАТ «Київський вітамінний завод», ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця», ТОВ «НВ Монтаж», ТОВ «БІОФАРМА ПЛАЗА», ПАТ «Фармак», ТОВ «Фармацевтичний завод «БІОФАРМА», ТОВ «Міжнародний центр»). Придбані у контрагентів стенди демонстраційні були використані позивачем для організації інсталяції власного товару в мережі магазинів ТОВ «Епіцентр-К» та для облаштування виставкових площ на період проходження виставки Аква Терм 2017 (з 29.05.2017 по 01.06.2017), у якій ТОВ «БВТ УКРАЇНА» брало участь. Придбаний у ТОВ «ОК Трейд» комплект шаф наразі використовується позивачем для зберігання рекламних матеріалів та поліграфії у офісі ТОВ «БВТ УКРАЇНА». Необхідність замовлення та придбання позивачем юридичних послуг у контрагентів ТОВ «Марсель Груп» і ТОВ «Нодіус» була зумовлено тим, що ТОВ «БВТ Україна», як імпортер продукції власного виробництва в країни Європи, мало отримати позитивні висновки санітарно-епідеміологічної експертизи для підтвердження відповідності своєї продукції встановленим нормам. Завдяки проведеної та розробленої ТОВ «Марсель Груп» і ТОВ «Нодіус» необхідної нормативної документації ТОВ «БВТ Україна» в подальшому отримало висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи. Також, ТОВ «БВТ УКРАЇНА на підставі укладеного з ТОВ «Нодіус» договору №140820-1 від 20.08.2014 отримало від останнього послуги з підготовки документів юридичного характеру, консультувань та представництва інтересів позивача у судових засіданнях у господарській справі №910/13331/13 за позовом ПАТ «Галичфарм» до ТОВ «БВТ Україна» про стягнення коштів. Крім того, у зв'язку з необхідністю забезпечення обслуговування та в подальшому здійснення адаптації наявного у ТОВ «БВТ УКРАЇНА» програмного забезпечення « 1С: Підприємство» позивачем були придбані послуги з обслуговування даного програмного продукту у ТОВ «Монофакт» і ТОВ «Єлагін». Також за усною домовленістю між ТОВ «БВТ УКРАЇНА» і ТОВ «ОК Трейд» упродовж березня 2017 року, в робочі дні працівник ТОВ «ОК Трейд» здійснював прибирання офісного приміщення позивача, яке ним використовується на праві платної оренди згідно договору суборенди №1-ОФ від 01.01.2017 з ТОВ «Трейд Хауз 1991».

На обґрунтування наявності ділової мети при укладенні спірних правочинів позивач надав суду копії наступних документів (Т. 1 а.с. 198 - 217; Т. 2 а.с. 34 - 53; Т. 3 а.с. 29 - 37, 54 - 61, 63 - 91, 148 - 150, 152 - 163, 213 - 215, 217 - 226, 228 - 236, 238 - 247, 282 - 301, 323; Т. 4 а.с. 64 - 259; Т. 5 а.с. 1 - 241): договору поставки та виконання робіт №150302-1 від 19.03.2015, укладеного між ТОВ «БВТ Україна» (як постачальником) та ПАТ «Київський вітамінний завод» (як покупцем) щодо постачання обладнання, визначеного у специфікації та відповідно до технічної специфікації, та виконання певних визначених робіт (в т.ч. з механічного та електричного монтажу, пасивації), та первинної документації до цього договору; договору поставки та виконання робіт №150519-1 від 11.06.2015, укладеного між ТОВ «БВТ Україна» (як постачальником) та ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» (як покупцем) щодо виготовлення та здійснення поставки обладнання водопідготовки, визначеного у специфікації та відповідно до технічної специфікації, та здійснення монтажу, електричного монтажу, пусконаладки та введення в експлуатацію обладнання, що постачаються за цим договором, та первинної документації до цього договору; договору поставки та виконання робіт №150921-1 від 21.09.2015, укладеного між ТОВ «БВТ Україна» (як постачальником) та ПАТ «Київський вітамінний завод» (як покупцем) щодо постачання обладнання визначеного у специфікації та відповідно до технічної специфікації, та виконання певних визначених робіт (в т.ч. з механічного та електричного монтажу, пасивації), та первинної документації до цього договору; договору поставки та виконання робіт №151123-1 від 23.11.2015, укладеного між ТОВ «БВТ Україна» (як постачальником) та ПАТ «Київський вітамінний завод» (як покупцем) щодо постачання обладнання визначеного у специфікації (в т.ч. установки двухступінчатого зворотного осмосу) та виконання певних визначених робіт (в т.ч. з механічного та електричного монтажу, пасивації), та первинної документації до цього договору; внутрішньої документації ТОВ «БВТ УКРАЇНА», оформленої за наслідками оприбуткування придбаних товарів - прибуткових накладних, документів на комплектування продукції, накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів; наказів ТОВ «БВТ Україна» за №160630ОЗ від 30.06.2016 та №170430ОЗ від 30.04.2017 з питання введення в експлуатацію основного засобу (а саме: стендів демонстраційних та комплекту шаф для зберігання поліграфії), актів приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, фотозображень стендів і комплекту шаф; роздруківки зразків звітів, виконані з використанням адаптованого програмного забезпечення; договору поставки та виконання робіт №160322-2 від 11.04.2016, укладеного між ТОВ «БВТ Україна» (як постачальником) та ТОВ «АТ Біофарм» (як покупцем) щодо постачання обладнання визначеного у специфікації та виконання певних визначених робіт (в т.ч. з механічного та електричного монтажу обладнання, виконання пусконалогоджувальних робіт, пасивації, навчання персоналу, передачі документації на обладнання); договору поставки та виконання робіт №1200 від 12.04.2016, укладеного між ТОВ «БВТ Україна» (як постачальником) та ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» (як покупцем) щодо постачання обладнання водопідготовки, визначеного у специфікації та відповідно до технічної специфікації, та виконання робіт з монтажу, підключення обладнання, пуско-наладки та введення в експлуатацію виконання такого обладнання, та первинної документації до цього договору (видаткових накладних); договору сервісного обслуговування №160104-2 від 15.01.2016, укладеного між ТОВ «БВТ Україна» (як виконавцем) та ТОВ «Фармацевтичний завод «БІОФАРМА» (як замовником) щодо виконання платних робіт з періодичного щомісячного технічного обслуговування водопідготовчого обладнання та ВПУ хімлабораторії, та первинної документації до цього договору; договору №160105-1 на діагностику та технічне обслуговування водоочисного обладнання від 23.03.2016, укладеного між ТОВ «БВТ Україна» (як виконавцем) та ПАТ «Фармак» (як замовником), та первинної документації до цього договору; договору №160810 на діагностику та технічне обслуговування водоочисного обладнання від 10.08.2016, укладеного між ТОВ «БВТ Україна» (як виконавцем) та ПАТ «Фармак» (як замовником), та первинної документації до цього договору; договору №170215-01 на діагностику та технічне обслуговування водоочисного обладнання від 15.02.2017, укладеного між ТОВ «БВТ Україна» (як виконавцем) та ПАТ «Фармак» (як замовником); договору №73-852/17 на діагностику та технічне обслуговування водоочисного обладнання від 13.03.2017, укладеного між ТОВ «БВТ Україна» (як виконавцем) та ПАТ «Фармак» (як замовником); договору сервісного обслуговування №150908-1 від 08.09.2015, укладеного між ТОВ «БВТ Україна» (як виконавцем) та ТОВ «Міжнародно-діловий центр» (як замовником) щодо виконання платних робіт з періодичного щомісячного технічного обслуговування обладнання джакузі, хамаму, сауни та басейну, та первинної документації до цього договору; договору №150925-1 поставки товару та виконання робіт від 25.09.2015, укладеного між ТОВ «БВТ Україна» (як постачальником) та ТОВ «Епіцентр К» (як замовником) щодо постачання обладнання водопідготовки, виконання робіт з монтажу та пуско-наладці товару на об'єкті замовника, та первинної документації до цього договору (видаткової накладної); договору поставки №161004-1 від 04.10.2015, укладеного між ТОВ «БВТ Україна» (як постачальником) та ТОВ «Вавілон-В» (як покупцем) щодо постачання продукції виробничо-технічного призначення, визначеного у специфікації, та первинної документації до цього договору (видаткової накладної); договору №160111-1 від 11.01.2016, укладеного між ТОВ «БВТ Україна» (як продавцем) та компанією «SRL «LAIOLA», Молдова (як покупцем) щодо постачання обладнання водопідготовки, документів митного оформлення в результаті імпорту товару; договору поставки та виконання робіт №170113-1 від 13.01.2017, укладеного між ТОВ «БВТ Україна» (як постачальником) та ТОВ «НПК «Екофарм» (як покупцем) щодо постачання обладнання водопідготовки, визначеного у специфікації, з комплектом документації та виконання робіт з монтажу, підключення обладнання, пуско-наладки та введення в експлуатацію виконання такого обладнання, та первинної документації до цього договору (видаткової накладної), та договорів з іншими контрагентами-покупцями/замовниками; висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи, виданих ТОВ «БВТ Україна» 10.06.2015 та 26.02.2015 на різне обладнання та препарати; документів на підтвердження існування між ТОВ «БВТ Україна» та АТ «Галичфарм» договірних правовідносин, ухвали Господарського суду міста Києва від 11.02.2014 у справі №910/13331/13; договору №1-ОФ суборенди приміщення для офісу від 01.01.2017, укладеного між позивачем (як суборендарем) і ТОВ «Трейд Хауз 1991» (як орендарем) щодо платного строкового користування ТОВ «БВТ Україна» приміщення, загальною площею 282,60 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, провул. Радищева, 8; наказу ТОВ «БВТ-Україна» №170401-1 від 01.04.2017 «Про участь у виставці аква Терм 2017 в Україні» та звіту щодо участі у такій виставці.

Дослідивши та проаналізувавши зміст перелічених вище документів у їх сукупності, суд встановив, що надані позивачем первинні документи оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, і в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій, та свідчать про фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій.

З наявних матеріалів справи чітко прослідковується наявність взаємозв'язку між витратами ТОВ «БВТ УКРАЇНА» на придбання товарів (робіт, послуг) і здійснюваними ним основними видами господарської діяльності.

З тексту акта перевірки та згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та з Реєстру платників податку на додану вартість, доступ до якого наданий на офіційному сайті Державної фіскальної служби України (www.sfs.gov.ua) суд встановив, що станом момент укладення спірних договорів (угод) та виписки податкових накладних за звітні періоди 2014 - 2017 років на підставі цих договорів (угод), контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та/або платники податку на додану вартість. Суд встановив, що відповідно до наданих позивачем копій витягів та роздруківок відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 162 - 167, 173 - 178, 218 - 223 Т. 1; а.с. 6 - 10, 54 - 59, 64 - 69, 96 - 100 Т. 2), сформованих відносно контрагентів-постачальників позивача, одним із видів економічної діяльності названих підприємств є: виробництво комп'ютерів і периферійного устаткування, оптова торгівля комп'ютерами, периферійним устаткуванням і програним забезпеченням, інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп'ютерних систем (ТОВ «Монофакт»); оптова торгівля, а також діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами, діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, неспеціалізована оптова торгівля (ТОВ «Глобалтім-Буд»); організація будівництва будівель, інші роботи із завершення будівництва (ТОВ «Буд-Інвестментз»); видання іншого програмного забезпечення, оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов'язана з ними діяльність, надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у. (ТОВ «Єлагін»); електромонтажні роботи, монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, оптова торгівля, а також діяльність посередників у торгівлі деревиною будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами (ПП «Сучасний дім і КО»); неспеціалізована оптова торгівля, інші будівельно-монтажні роботи (ПП «Златодар»); рекламні агентства, діяльність інформаційних агентств, друкування іншої продукції (ТОВ «ОК Трейд»), - що відповідає характеру та суті вчинених спірних господарських операцій.

При цьому, в ході розгляду даної справи в суді відповідач не довів суду документально те, що на момент укладання договорів (угод) з контрагентами-постачальниками позивач мав можливість дізнатись з офіційних джерел інформації відомості, що могли викликати у нього сумніви щодо правоздатності таких контрагентів.

Таким чином, суд вважає, що наявними у матеріалах справи первинними та іншими документами, документами податкового обліку бухгалтерського обліку позивача підтверджується реальність здійснення позивачем господарських операції з вищезазначеними контрагентами, які спричинили реальну зміну його майнового стану позивача, та ті обставини, що спірні господарські операції здійснено позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності.

Суд вважає, що відповідач під час судового розгляду справи не навів будь-яких переконливих доводів та не надав належних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, та/або свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, та/або про наявність інших обставин що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування витрат і податкового кредиту за наслідками спірних господарських операцій, з наступних мотивів.

Надаючи оцінку обґрунтованості наведених в тексті акта перевірки аргументів контролюючого органу щодо відсутності у контрагентів позивача-постачальників реальної можливості здійснити господарські операції з поставок товарно-матеріальних цінностей, надання послуг та виконання робіт на адресу ТОВ «БВТ Україна» та наведення у первинних документах недостовірних відомостей щодо таких проведених операцій суд зазначає наступне.

Щодо посилань відповідача на обставину не подання контрагентами позивача податкової звітності (окремої податкової звітності) у період вчинення спірних господарських операцій, то суд вважає, що сам по собі факт недекларування контрагентами позивача у поданій податковій звітності результатів тих чи інших господарських операцій та/або наявних матеріальних і трудових ресурсів, не подання податкової звітності, на думку суду, не впливає на право позивача (покупця) сформувати податковий кредиту, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати контрагентом у ланцюгу постачання податку до бюджету, а відтак якщо останній не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку або мінімізував свої податкові зобов'язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на отримання податкової вигоди у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Наведене правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в текстах постанов від 30.01.2018 №К/9901/612/18 і №К/9901/630/18, від 21.08.2018 №К/9901/9512/18, від 06.11.2018 №К/9901/36584/18.

Крім того, наведені в тексті акта перевірки зауваження щодо неподання контрагентами позивача податкової звітності не підтверджені відповідачем документально, шляхом надання відомостей з відповідної автоматизованої бази даних ДФС. Між тим, обставина неподання платником податкової звітності до контролюючого органу може бути обумовлена причиною неприйняття контролюючим органом такої податкової звітності з тих чи інших причин, що у свою чергу спростовує наявність у платника мотиву на недекларування показників господарської діяльності.

Також суд критично оцінює висновок відповідача про не підтвердження джерела походження товарів, що були реалізовані постачальниками на адресу позивача, тому що такий висновок здійснений виключно з огляду на аналіз Єдиного реєстру податкових накладних в частині відомостей про зареєстровані податкові накладні, а не на перевірці первинних документів, що підтверджує здійснення господарської операції. Також зі тексту акта перевірки не вбачається, що контролюючий орган здійснював аналіз відомостей в Реєстрі щодо податкових накладних постачальників позивача, реєстрація по яких була зупинена чи у реєстрації відмовлено.

Крім того, зазначений Реєстр відображає лише операції з платниками податку на додану вартість, в той час як операції з неплатниками там відсутні. Також сама по собі обставина наявності в Єдиному реєстрі податкових накладних відомостей про зареєстровані податкові накладні платника (суб'єкта господарювання) з певними номенклатурами товарів/послуг не виключає можливості не відображення в цьому Реєстрі інформації про обсяги фактично здійснених поставок (наданих послуг) цим же платником, зокрема, у випадках: попереднього придбання платником цих товарів у постачальників та неотримання від таких постачальників з тих чи інших причин відповідних податкових накладних, або у разі якщо реєстрація податкової накладної в Реєстрі не була здійснена контрагентом-продавцем.

Відтак суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави стверджувати, що контрагенти позивача в дійсності не придбавали спірні товари, виходячи виключно з наведеного в тексті акта перевірки аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних відомостей.

В контексті з вищенаведеним суд також враховує те, що відповідач в тексі акта перевірки не пояснив, які товари фактично були придбані та в подальшому використані позивачем у своїй господарській діяльності, якщо у вказаних в акті контрагентів такі товари не придбавались, тоді як факти надходження товарно-матеріальних цінностей підтверджується первинними документами та даними бухгалтерського обліку позивача.

Додатково суд звертає увагу на висловлену Верховним Судом правову позицію щодо врахування при розгляді судових справ посилань контролюючого органу на отриману в процесі перевірки податкову інформацію, а саме про те, що: збирання податкової інформації є етапом контрольно-перевірочної роботи та не передбачає здійснення контролюючим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, оскільки питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються контролюючим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах контролюючого органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться, відповідно, сама по собі така інформація не є належним доказом по справі (постанови від 26.06.2018 р. у справі №К/9901/27855/18, від 19.06.2018 р. у справі №К/9901/3749/18, від 27.03.2018 р. у справі № 816/809/17).

У зв'язку з наведеним вище, суд зазначає, що інформація про контрагентів позивача з автоматизованих інформаційних систем органів ДФС може бути підставою для висновків щодо реальності господарських операцій лише в сукупності з іншими доказами (зокрема, отриманих за результатами проведення перевірок первинної документації, оформленої за наслідками вчинення тих чи інших господарських операцій, здійснення виплат фізичним особам за виконанні роботи/надані послуги згідно окремих цивільно-правових договорів (угод)), що підтверджують неможливість конкретного контрагента приймати участь у здійсненні конкретної господарської операції, що в даному випадку відсутнє. Як наслідок посилання відповідача на інформацію АІС «Податковий блок» та Єдиного реєстру податкових накладних суд не вважає достатніми доказами для висновку про нереальність здійсненних контрагентами позивача-постачальниками спірних господарських операцій.

Щодо посилань контролюючого органу фіктивність контрагентів позивача з огляду на наявність вироку та ухвали районних судів, та протоколу допиту ОСОБА_5, суд зазначає наступне.

В тексті акта перевірки контролюючий орган посилався на наявність:

- вироку Печерського районного суду міста Києва від 19.12.2017 у справі №757/69357/17-к (Т. 4 а.с. 11 - 14), яким затверджено угоду про визнання винуватості від 16.11.2017 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_14, визнано ОСОБА_14 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України, з призначенням покарання;

- протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 21.06.2017, складеного в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000073 (Т. 4 а.с. 15 - 19);

- ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 24.11.2017 у справі №756/15497/17 про надання тимчасового доступу до речей та документів (текст якої розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень).

До матеріалів справи представником відповідача були надані копія вироку Печерського районного суду міста Києва від 19.12.2017 у справі №757/69357/17-к з супровідним листом районного суду від 18.10.2018 №757/69357/17-к та копія протоколу допиту свідка від 21.06.2017 засвідчена неналежним чином.

Дослідивши зазначені копії документів у сукупності з іншими матеріалами справи, проаналізувавши зміст цих документів суд дійшов висновку, що останні не містять інформації, яка спростовує товарність розглядуваних у межах цього спору господарських операцій між позивачем та його постачальниками, та визнає як належними та допустими доказами у даній справі з наступних мотивів.

З тексту протоколу допиту свідка від 21.06.2017, складеного ст. оперуповноваженим ВОВЕЗ ОУ ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м Києві Солган К.А. в рамках кримінального провадження №0000073, вбачається, що ОСОБА_5 зазначив про свою необізнаність з тим фактом, що він є посадовою особою ряду підприємств, в т.ч. ТОВ «Нодіус», ТОВ «Марсель Груп», ТОВ «Монофакт», ТОВ «Єлагін», ПП «Сучасний дім і Ко», ПП «Златодар» та не підтвердив обставини створення, придбання та державної реєстрації таких підприємств на своє ім'я, здійснення фінансово-господарської діяльності від їх імені.

Поряд цим, з наданих позивачем до справи матеріалів видно, що у період спірних правовідносин з позивачем договори та первинні документи, як посадові особи (директори) від імені ТОВ «Нодіус», ТОВ «Марсель Груп», ТОВ «Єлагін», ПП «Сучасний дім і Ко» і ПП «Златодар» підписували інші особи ніж ОСОБА_5 Таким чином, даний протокол допиту жодним чином не стосуються безпосередньо договірних правовідносин між позивачем та його ТОВ «Нодіус», ТОВ «Марсель Груп», ТОВ «Єлагін», ПП «Сучасний дім і Ко», ПП «Златодар», не містять встановлених обставин щодо вчинення або невчинення господарських операцій між позивачем та цими постачальниками.

Одночасно суд вважає, що результати оперативно-розшукових заходів в рамках кримінальної справи не є доказами, а лише відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом.

На думку суду, за відсутності відповідного вироку суду, де визнані встановленими факти, зібрані під час розслідування кримінальних справ, будь-яка зібрана під час розслідування інформація не може бути належним доказом, оскільки вона може не знайти підтвердження за результатами судового розгляду відповідної кримінальної справи.

В даному випадку відповідачем не надано суду жодних документальних доказів на підтвердження того, що зазначеному протоколу допиту свідка була надана оцінка суду під час розгляду матеріалів кримінального провадження в порядку норм Кримінального процесуального кодексу України.

Також суд погоджується із зауваженнями представника позивача про неналежність наданої відповідачем копії протоколу допиту свідка як письмового доказу в розумінні ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки копія такого документу завірена без дотримання вимог п. 5.27 ДСТУ 4163-2003 (Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, що затверджений наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55), яким визначені загальні вимоги для засвідчення копії документа його оригіналу. Крім того, відповідачем не надано суду документальні докази на підтвердження обставини отримання копії документу в офіційному порядку.

Разом з тим, з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин у даній справі, суд викликав ОСОБА_5 для участі у судовому засіданні 07.02.2019 в якості свідка. Повістка про виклик разом з рекомендованим поштовим відправленням надсилалась за адресою, вказаною в тексті протоколу допиту свідка від 21.06.2017. 05.02.2019 повістка про виклик повернулась до суду неврученою адресату з причини «за закінченням встановленого строку зберігання», у зв'язку з чим допитати ОСОБА_5 не виявилось за можливе.

Дослідивши та проаналізувавши зміст вироку Печерського районного суду міста Києва від 19.12.2017 у справі №757/69357/17-к, суд встановив, що під час розгляду кримінального провадження предметом оцінки суду були обвинувальний акт та угода про визнання винуватості. Відповідно до цих документів районний суд дійшов висновку про вчинення ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України (підроблення офіційних документів, які посвідчуються установою і які надають права, з метою використання їх підроблювачем) та ч. 1 ст. 205 КК України (фіктивне підприємництво). А саме, ОСОБА_14 передав невстановленій слідством особі копію свого паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, необхідних для складання статутних та реєстраційних документів ТОВ «ОК Трейд», та за грошову нагороду підписав реєстраційні документи названого товариства. При цьому, як вбачається з тексту згаданого вироку Печерського районного суду міста Києва, в ньому не зафіксовано, що районним судом встановлено, що ОСОБА_14 в подальшому не підписував жодних документів (в т.ч. числі договорів та первинної документації) від імені ТОВ «ОК Трейд». Також з наявного в матеріалах справи тексту вироку не вбачається, що під час розгляду кримінальної справи №757/69357/17-к, суд встановлював та досліджував обставини щодо господарської діяльності ТОВ «ОК Трейд» (в т.ч. в частині фінансово господарських відносин з ТОВ «БВТ Україна») після створення та проведення державної реєстрації цього товариства. Протилежного суду на час розгляду даної адміністративної справи сторонами не доведено.

За змістом ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Разом з тим, ч. 1, 4 ст. 73 цього ж Кодексу чітко визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Також в текстах своїх постанов від 27.02.2018 у справі № 802/1853/16-а, від 27.02.2018 у справі № 813/1766/17 Верховний Суд дійшов висновку, що сам факт наявності рішення в кримінальній справі не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що в тексті вироку Печерського районного суду міста Києва від 19.12.2017 у справі №75769357/17-к не наведено достатніх обставин, що беззаперечно спростовують факт вчинення господарських операцій між ТОВ «БВТ УКРАЇНА» і ТОВ «ОК Трейд».

Що стосується посилань відповідача на зміст ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 24.11.2017 у справі №756/15497/17 про надання тимчасового доступу до речей та документів ряду підприємств (в т.ч. ТОВ «Буд-Інвестменз», ТОВ «Нодіус», ТОВ «Марсель Груп», ТОВ «Монофакт», ТОВ «Єлагін», ПП «Сучасний Дім і КО» і ПП «Златодар»), ухваленої в рамках кримінального провадження №0000039 від 28.08.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України, то суд оцінює їх критично. Оскільки внесення кримінальних проваджень до Єдиного реєстру досудового розслідувань за відсутності вироку суду не є підставою для висновків про фіктивність тих чи інших господарських операцій. У зв'язку з цим суд вважає безпідставними посилання відповідача на текст ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей та документів ряду.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, суд приходить до висновку про доведення позивачем дотримання ним законодавчих вимог щодо документального підтвердження сум витрат та податку на додану вартість в ціні товарів (робіт, послуг), придбаних у ТОВ «Монофакт», ТОВ «Глобалтім-Буд», ТОВ «Буд-Інвестментз», ТОВ «Єлагін», ПП «Сучасний дім і Ко», ПП «Златодар», ТОВ «Марсель Груп», ТОВ «Нодіус», ТОВ «ОК Трейд», що були віднесені позивачем до складу витрат і податкового кредиту за звітні періоди 2014 - 2017 років, та як наслідок про протиправність здійснених відповідачем нарахувань сум грошових зобов'язань по податках, зменшення від'ємного об'єкта оподаткування податком на прибуток згідно податкових повідомлень-рішень від 16.02.2018 №, № і №.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

За змістом ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України, одним із питань, які вирішує суд при ухваленні рішення, є те, як розподілити між сторонами судові витрати (п. 5 ч. 1 ст. 244 зазначеного Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №29540 від 14.06.2018 та даними автоматизованої бази «Діловодство спеціалізованого суду» підтверджено, що ТОВ «БВТ УКРАЇНА» під час звернення до суду з вказаним позовом понесено судові витрати на оплату судового збору у сумі 11 047,78 грн. Відтак, суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат на оплату судового збору у розмірі, що підлягав сплаті позивачем на час звернення із цим позовом до суду, а саме - у розмірі 11 047,77 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БВТ УКРАЇНА» (, адреса: 03124, м. Київ, провул. Радищева, 8) до Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 16.02.2018 №, № і № .

3. Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «БВТ УКРАЇНА» (, адреса: 03124, м. Київ, провул. Радищева, 8) документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 11 047,77 грн. (одинадцять тисяч сорок сім гривень 77 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок

Повний текст рішення суду виготовлено 19.02.2019.