Справа № 459/160/19
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №459/160/19
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

25 лютого 2019 року м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Карп'як О.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Червоноградського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зобов'язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в:

18.01.2019 року на розгляд Червоноградського міського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (АДРЕСА_3) до Червоноградського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Мазепи, 16) про зобов'язання до вчинення дій в якій він просить суд:

- зобов'язати Червоноградський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області зняти арешт з квартири АДРЕСА_2,накладений постановою № 767-В-6 від 18 травня 2017 року державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Червоноградського міського відділу Голосіївським районним судом м. Києва щодо ОСОБА_2.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області вказану адміністративну справу передано на розгляд Львівському окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 160, 161, 172 цього Кодексу.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, спірний арешт стосується майна (частки квартири) саме позивача, який не є стороною виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою № 767-В-6 від 18 травня 2007 року державного виконавця Відділу Держаної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Костікова В.М. на виконання виконавчого листа № 1-138, виданого 23.02.2007 року Голосіївським районним судом м. Києва щодо ОСОБА_2, який у жоден спосіб не відноситься до числа власників зазначеного помешкання, а відповідно не може відповідати належним їм майном за своїми борговими зобов'язаннями. На заяву представника позивача відповідач відмовив у знятті арешту, оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження.

Як вбачається з позовної заяви, остання не містить позовних вимог щодо оскарження рішень, дії або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, а позивач заявляє позовні вимоги про скасування арештів, накладених органом ДВС з приводу виконання рішення місцевого загального суду в цивільній справі та постанов, які були прийняті у цьому виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Матеріально-правовими підставами для звернення до суду з даним позовом, як зазначив у позовній заяві позивач, є ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Таким чином, суть спору полягає у знятті арешту з майна позивача з метою відновлення його майнових прав (скасування чинного обтяження) на квартиру.

Частиною 2 ст. 30 ЦПК України передбачена виключна підсудність позовів про зняття арешту з майна, які пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Посилання позивача на ст. 19,11 КАС України у даному випадку не є визначальним для віднесення цієї справи до адміністративної юрисдикції, оскільки ч. 1 цієї статті унеможливлює звернення до адміністративного суду, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб, який, у даному випадку, встановлений ЦПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи, що даний позов належить розглядати за правилами цивільного судочинства, суд дійшов висновку про наявність передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Європейський суд з прав людини в п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України зазначив, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін судом, встановленим законом у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виходячи із суті права та інтересу, за захистом яких звернулася позивач, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Червоноградського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зобов'язання до вчинення дій слід відмовити, оскільки його вирішення віднесено до компетенції суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства, відповідно до підсудності, визначеної Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 170, ст.ст. 242, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 459/160/19 за позовом ОСОБА_1 до Червоноградського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зобов'язання зняти арешт з квартири.

Роз'яснити, що вирішення даного спору здійснюється в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.5 ст.170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду у порядку, визначеному ст.ст. 293, 295-297 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом 15-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна