Справа № 626/2304/18
Суддя: Рибальченко І. Г.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/2304/18
Провадження № 2-а/626/4/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

07.02.2019 м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Рибальченко І.Г.,

за участю секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа- Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністравтиного стягнення у вигляді штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування заявлених позовних вимог зазначивши, що 10.10.2018 року відповідачем щодо нього була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАВ № 665441. У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 10.10.2018 року о 16 год. 55 хв., на 135 км. автодороги М-29, керуючи транспортним засобом "КАМАЗ 54112", номерний знак НОМЕР_1, з причіпом ОДАЗ 9370, д.н.з. НОМЕР_2, перевозив вантаж з ТТН, в якій не було вказано масу вантажу, чим порушив ст.ст.48-49 Закону України "Про автомобільний транспорт" та п.22 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАІІ. Згідно вказаної постанови до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

З винесеною постановою він не згоден, оскільки інспектор Мартиненко Ю.С. перевищив свої повноваження з огляду на те, що в ст.23 Закону України "Про національну поліцію" вказані повноваження поліції, а повноваження перевіряти відповідність вантажів, що перевозяться, товарно-транспортним документам, законодавством не визначено. З постанови ЕАВ №665441 від 10.10.2018 року не зрозуміло, яку ж саме норму порушив позивач, оскільки п.22 ПДР складється з декількох пунктів. Постанова складена на місці зупинки транспортного засобу, що позбавило ОСОБА_1 права на захист. Просиь визнати дії інспектора роти № 2 батальйону № 4 УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 незаконними, постанову ЕАВ № 665441 від 10.10.2018 року скасувати, а провадженні закрити у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, від представника ОСОБА_3 надійшла до суду письмова заява, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, ним подано відзив на позовну заяву та долучено відеозапис обставин складання постанови. У задоволенні позову просить суд відмовити та розглянути справу за його відсутності.

Від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких зазначено про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

10.10.2018 року відповідачем прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режими серії еав № 665441, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Підставою для прийняття оскаржуваної постанови стали наступні обставини: ОСОБА_1 10.10.2018 року о 16 год. 55 хв., на 135 км. автодороги М-29, керуючи транспортним засобом "КАМАЗ 54112", номерний знак НОМЕР_1, з причіпом ОДАЗ 9370, д.н.з. НОМЕР_2, перевозив вантаж з ТТН, в якій не було вказано масу вантажу, чим порушив ст.ст.48-49 Закону України "Про автомобільний транспорт" та п.22 ПДР. Вирішуючи питання, щодо правомірності прийняття оскаржуваного рішення, відповідно до вимог ст. 2 КАС України суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 22 ПДР України передбачені правила перевезення вантажу.

Який підпункт вказаного пункту 22 ПДР України позивач порушив відповідачем не зазначено в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно - танспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством .

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року " Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні" встановлюють вимоги про наявність у водія при проведенні вантажних перевезень товарно-транспортної накладної, яка оформлюється суб'єктом господарювання.

Згідно зі статтею 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об'єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно оскаржуваної постанови позивач скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме "перевозив вантаж з ТТН, в якій не було вказано масу вантажу" чим порушив п. 22 ПДР України та ст..ст.48,48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

При цьому, норми п.22 ПДР України не передбачають вимоги щодо заповнення водієм товарно - транспортної накладеної, яка має бути у водія під час здійснення вантажних перевезень.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 22 ПДР України встановлено декілька видів порушення передбачених п.п. 2.1-2.6, тому відсутність у постанові посилання на конкретні норми законодавства, які за висновком інспектора поліції не виконав позивач, не складають склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем було надано в судове засідання відеозапис з нагрудної камери, проте вказане не слугує доказом вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на записі видно лише вручення позивачеві постанови та розясненно порядок сплати штрафу.

Суб'єктом владних повноважень не доведено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та не надано до суду жодних доказів в підтвердження правомірності свого рішення.

Суд бере до уваги, що у оскаржуваній постанові не зазначено, яку саме норму законодавства порушив водій, і те, що ПДР України не містять вимог щодо правильності заповнення товарно-транспортної накладної, а також те, що відповідно до ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не встановлено вимог щодо заповненння товарно-транспортної накладної.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про дорожній рух" контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

За змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Щодо вимог позивача про визнання дій інспектора роти № 2 батьальйону 4 УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 протиправними, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому, враховуючи зазначене, вимоги позивача щодо визнання дій працівника поліції протиправними не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову серія ЕАВ № 665441 від 10.10.2018 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В іншій частині позовних свимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення в Другий апеляційний адміністративний суд через Красноградський районний суд.

Суддя