Справа № 826/9758/17
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙТИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9758/17 Головуючий у І інстанції - Келеберда В.І.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Земляної Г.В., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просило визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України, яка полягає у несвоєчасному, з порушенням строків, визначених частиною 3 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», розгляді та вирішенні скарги АТ «Райффайзен Банк Аваль» № 140/8/340 від 15 лютого 2017 року на рішення та дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М.; визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства юстиції України у формі наказу від 25 травня 2017 року № 1822/7 «Про відмову у задоволенні скарги АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 15 лютого 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» подано скаргу за № 140/8/340 від 15 лютого 2017 року до Міністерства юстиції України на рішення та дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. щодо прийняття 14 та 15 грудня 2016 року нею як державним реєстратором рішень та вчинення дій по внесенню ряду змін до Інформації про державну реєстрацію іпотек та державну реєстрацію обтяження шляхом заміни АТ «Райффайзен Банк Аваль» як Іпотекодержателя та Обтяжувача заставного нерухомого майна на інших юридичних осіб на підставі підроблених від імені Банку підписів та печатки на договорах відступлення права вимоги від 22-29 квітня 2010 року. Після неодноразових звернень щодо результатів розгляду скарги, лише 26 травня 2017 року Позивач отримав наказ Міністерства юстиції України № 1822/7 від 25 травня 2017 року про відмову у задоволенні скарги у зв'язку з її оформленням без дотримання вимог, визначених частиною 5 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: додані до скарги копії документів не засвідчені у встановленому порядку. Посилаючись на те, що Міністерством юстиції України не розглянуто подану скаргу уподовж максимально відведеного чинним законодавством 45-денного терміну, а також на те, що Банк, подаючи скаргу, засвідчив усі документи, крім тих, які є у загальному доступі, Позивач вважає, що Міністерство юстиції України проявило бездіяльність, а також поверховий та формальний підхід під час вирішення питання щодо відповідності поданої скарги вимогам частини 5 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України, яка полягає у несвоєчасному, з порушенням строків, визначених частиною 3 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», розгляді та вирішенні скарги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 140/8/340 від 15 лютого 2017 року на рішення та дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 25 травня 2017 року № 1822/7 «Про відмову у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» від 15 лютого 2017 року».

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі Відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Відповідач зазначає, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» додані до скарги копії документів, що підтверджує факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором, не засвідчені в установленому порядку, чим порушено вимоги ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також, Відповідач вказує на те, що жоден документ не був ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» засвідчений належним чином, а тому Комісія не могла розглядати в якості документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства. Також, Позивач звертає увагу на те, що незаконна бездіяльність Міністерства юстиції України полягає в порушення вимог ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» щодо строків розгляду та вирішення скарги, оскільки скарга ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за № 140/8/340 від 15.02.2017 року на рішення дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазанової О.М. була розглянута поза межами строків, встановлених вказаними нормами законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 лютого 2017 року АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», звернулося до Міністерства юстиції України із скаргою на рішення та дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. щодо прийняття 14 та 15 грудня 2016 року нею як державним реєстратором рішень та вчинення дій по внесенню ряду змін до Інформації про державну реєстрацію іпотек та державну реєстрацію обтяження шляхом заміни АТ «Райффайзен Банк Аваль» як Іпотекодержателя та Обтяжувача заставного нерухомого майна на інших юридичних осіб на підставі підроблених від імені Банку підписів та печатки на договорах відступлення права вимоги від 22-29 квітня 2010 року.

15 березня та 14 квітня 2017 року Банк звертався до Міністерства юстиції України із заявами стосовно повідомлення інформації про рух скарги та результатів її розгляду, проте, звернення залишилися без відповіді.

26 травня 2017 року листом Міністерства юстиції України № 4231-0-33-17/19К Позивача повідомлено про результати розгляду його скарги та направлено йому оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 25 травня 2017 року № 1822/7 «Про відмову у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» від 15 лютого 2017 року.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції погодився з твердженням Позивача, що Міністерством юстиції України порушено строк розгляду скарги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 15 лютого 2017 року, у зв'язку з чим, з огляду на відсутність пояснень причин порушення такого строку з боку Відповідача, суд першої інстанції вбачав його протиправну бездіяльність. Також, рішення Відповідача, оформлене у вигляді наказу від 25 травня 2017 року № 1822/7 є протиправним та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, надаючи оцінку спірним правовідносинам в частині позову щодо визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України, яка полягає у недотриманні вимог чинного законодавства щодо строків розгляду та вирішення скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України, суд першої інстанції виходив з того, що відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямовані на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1952-IV).

За приписами пункту 1 статті 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав врегульований статтею 37 Закону № 1952-ІV, зокрема, рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 37 Закону № 1952- IV у разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому, загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України, яким постановою від 25 грудня 2015 року № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок № 1128), яким визначається процедура розгляду відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб-підприємців та громадських формувань» скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мінюсту, що здійснюється Міністерством юстиції України та його територіальними органами.

Розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» з урахуванням особливостей, передбачених законами «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб-підприємців та громадських формувань», які обраховуються з моменту реєстрації її суб'єктом розгляду скарги (частина 4 Порядку № 1128).

Відповідно до частини 4 статті 37 Закону № 1952- IV днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України або його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв'язку від скаржника поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв'язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Судом першої інстанції встановлено, що скарга ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 15 лютого 2017 року № 140/8/340 на рішення та дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. щодо прийняття 14 та 15 грудня 2016 року нею як державним реєстратором рішень та вчинення дій по внесенню ряду змін до Інформації про державну реєстрацію іпотек та державну реєстрацію обтяження шляхом заміни АТ «Райффайзен Банк Аваль» як Іпотекодержателя та Обтяжувача заставного нерухомого майна на інших юридичних осіб на підставі підроблених від імені Банку підписів та печатки на договорах відступлення права вимоги від 22-29 квітня 2010 року, отримана Міністерством юстиції України наручно 15 лютого 2017 року та зареєстровано за вхідним номером 4231-0-33-17.

Наказ Міністерства юстиції України «Про відмову у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» № 1822/7 від 15 лютого 2017 року прийнятий 25 травня 2017 року, тобто через 3 місяці та 10 днів, що є порушенням визначеного частиною 3 статті 37 Закону № 1952- IV строку розгляду скарги.

Будь-яких рішень щодо продовження строку розгляду скарги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Міністерством юстиції України не приймалося, та до матеріалів справи не додано.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що Міністерством юстиції України порушено строк розгляду скарги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 15 лютого 2017 року встановлений частиною 3 статті 37 Закону № 1952- IV, з чим погоджується колегія суддів.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства юстиції України у формі наказу від 25 травня 2017 року № 1822/7 «Про відмову у задоволенні скарги АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 15 лютого 2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, наказом Міністерства юстиції України від 25 травня 2017 року № 1822/7, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено у задоволенні скарги від 15 лютого 2017 року у зв'язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою статті 37 Закону України № 1952- IV, а саме: додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку.

У висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 12 травня 2017 року, який передував винесенню оскаржуваного наказу, зазначено, що відповідно до частини п'ятої статті 37 Закону № 1952- IV до скарги додаються засвідчені у встановленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також, якщо скарга подається представником скаржника, довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Також, у висновку від 12 травня 2017 року зазначено, що наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року № 55 затверджено Національний стандарт України «Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163-2003, у пункті 5.27 якого зазначено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Стандарту він поширюється на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності.

Згідно пункту 5 Порядку № 1128 перед розглядом скарги по суті Комісія вивчає скаргу для встановлення: 1) чи віднесено розгляд скарги, зокрема, відповідно до Закону до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги); 2) чи дотримано вимоги, зокрема, Закону щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги; 3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги.

У разі, коли встановлено порушення вимог Закону щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб'єкт розгляду скарги на підстав висновку Комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

За приписами пункту 1 частини 8 статті 37 Закону № 1952- IV Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, зокрема, якщо скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті.

У підсумку Комісією зазначено, що скаржником додані до скарги копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором, не засвідчені у встановленому порядку, чим порушено вимоги частини п'ятої статті 37 Закону.

Суд першої інстанції правомірно звернув увагу на те, що Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації у висновку від 12 травня 2017 року не зазначено копії яких саме документів не засвідчені у встановленому порядку скаржником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», з чим погоджується колегія суддів.

При цьому, подаючи скаргу від 15 лютого 2017 року, Позивачем додано: інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 78363487 від 18 січня 2017 року, що була отримана в електронній формі, в якій вказана інформація щодо зміни Обтяжувача (Іпотекодержателя) заставного нерухомого майна Банку та підстави внесення неправомірних, на думку позивача, записів; копії Договорів відступлення права вимоги від 22-29 квітня 2010 року, які не підписувалися та не укладалися АТ «Райффайзен Банк Аваль» та його представниками, що стало також предметом звернення Банку до правоохоронних органів.

Тобто, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно як і всі інші відомості, що є відкритими та загальнодоступними як за об'єктом нерухомого майна, так і за суб'єктом права, є інформацією відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 1статті 32 Закону 1952- IV).

Відносно, доданих до скарги Договорів відступлення права вимоги від 22-29 квітня 2010 року, то за інформацією Позивача такі договори не укладалися АТ «Райффайзен Банк Аваль» та є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, що здійснюється слідчим відділом Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві, про що свідчить лист Головного слідчого управління Головного управління Національної поліції України від 27 вересня 2017 року № 18203/24/3/2-2017.

Таким чином, додані документи не потребували засвідчення позивачем, оскільки частково були загальнодоступними, а в іншій частині не укладалися ним та не підписувалися, і в цій частині належна оцінка їм буде надана з боку органів досудового слідства.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова у задоволенні скарги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з підстав її оформлення без дотримання вимог, визначених частиною 5 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не засвідчення в установленому порядку копій документів, доданих до скарги, є необґрунтованою.

У той же час, основні засади утворення та організації діяльності органів виконавчої влади врегульовано Законом України «Про центральні органи виконавчої влади».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України. Організація, повноваження і порядок діяльності міністерств, інших центральних органів виконавчої влади визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України. Положення про міністерства, інші центральні органи виконавчої влади затверджує Кабінет Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №228, Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство юстиції України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку що рішення Відповідача, оформлене у вигляді наказу від 25 травня 2017 року № 1822/7 є протиправним та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги і в даній частині підлягають задоволенню, з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, Відповідачем, під час розгляду справи встановлені судом обставини та під час перегляду справи судом апеляційної інстанції не спростовано, належних та необхідних доказів, які б свідчили про безпідставність заявлених позовних вимог не надано.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Міністерства юстиції України, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Г.В.Земляна

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 21.02.2019 року.