Справа № 120/4232/18-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 лютого 2019 р. Справа № 120/4232/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренка І.В.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Скоцької А.Е.,

представника третьої особи: Щербатого А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_4

до: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Томашпільська селищна рада Томашпільського району Вінницької області

про: визнання протиправною та скасування відмови у наданні дозволу на розробку технічної документації, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4, позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправною та скасування відмови у наданні дозволу на розробку технічної документації, зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в жовтні 2018 року звернулася до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності орієнтовною площею 2,0 га з метою ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області, додавши до клопотання всі необхідні документи. За результатами розгляду клопотання отримала лист, в якому зазначено про відмову у наданні такого дозволу.

На думку позивача, така відмова суперечить статті 118 Земельного кодексу України, якою передбачено виключні підстави для відмови у наданні дозволу на розробку технічної документації у зв'язку з чим звернулася з цим позовом до суду. Крім того, позивач зазначає, що відповідач надав відмову у формі листа, а не наказу, як вимагається Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області від 29.09.2016 № 333.

Ухвалою судді Вінницького окружного адміністративного від 26.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень.

10.12.2018 на адресу суду від ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що позивач звернулася до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності орієнтовною площею 2,0 га з метою ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області. Водночас формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Зазначає, що відповідно до доданих позивачем до клопотання матеріалів земельна ділянка, яку позивач бажає отримати, не перебувала ні у власності, ні у користуванні позивача.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 03.01.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Томашпільську селищну раду Томашпільського району Вінницької області, встановлено третій особі строк для подання пояснень щодо позову.

18.02.2019 та повторно 19.02.2019 від Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області надійшов відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області "Про передачу земельних ділянок державної власності в комунальну власність" № 2-17477/15-18-сг від 21.12.2018 земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Томашпільської селищної об'єднаної територіальної громади, передані Томашпільській селищній раді. Розпорядником земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту Томашпільської об'єднаної територіальної громади є Томашпільська об'єднана територіальна громада в особі Томашпільської селищної ради. У загальній земельній масі переданих земельних ділянок знаходиться і земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність. Дана земельна ділянка зазначена в акті приймання-передачі від 21.12.2018 як вільні землі сільськогосподарського призначення. Зазначає також, що Томашпільська селищна рада Томашпільського району Вінницької області не являється правонаступником ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області його прав та обов'язків. Крім того, вказує, що прийняття рішення про надання дозволу або не надання дозволу на приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Томашпільської об'єднаної територіальної громади є дискреційними повноваженнями Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області як єдиного представницького органу Томашпільської об'єднаної територіальної громади. Разом з тим, зазначає, що позивач у своїх позовних вимогах не ставить питання порушення її прав з боку Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області, а остання, в свою чергу, не порушувала прав позивача. З огляду на викладене просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні 19.02.2019 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник Томашпільської селищної ради у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на обставини, викладені у відзиві (письмових поясненнях), та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що в жовтні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності орієнтовною площею 2,0 га з метою ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, додавши до клопотання графічні матеріали земельної ділянки із позначенням бажаного місця її розташування.

За наслідком розгляду вказаного відповідачем 09.11.2018 надано відповідь №15784/0-4773/0/95-18, якою відмовлено у наданні такого дозволу. Зазначено, що земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність для ведення особистого селянського господарства, відноситься до земель державної власності сільськогосподарського призначення, на яких проведена інвентаризація за кошти держаного бюджету у 2013 році. Вказано, що положеннями ст. 116, 118 Земельного кодексу України не передбачено можливості безоплатної приватизації земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернулась до адміністративного суду з цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.14 Конституції України та ст.373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Так, частинами 1, 2 пункту "а" частини 3 статті 22 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно зі частинами 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 статті 117 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з абзацом 1 частини 3 статті 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, вказаними нормами встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність та користування зацікавлених осіб та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність чи користування зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність чи користування, за результатами розгляду яких компетентні органи приймають одне з відповідних рішень.

Як встановлено, позивач звернулася до ГУ Держгеокадастру з клопотанням про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об єднання земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності орієнтовною площею 2,0 га з метою ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, додавши до клопотання графічні матеріали земельної ділянки із позначенням бажаного місця її розташування.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування визначає Закон України "Про землеустрій".

За приписами ст. 1 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

За приписами статті 79-1 Земельного кодексу України слідує, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом;

- за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Як видно з матеріалів, доданих позивачем до клопотання, бажана земельна ділянка не перебувала ні у власності ні у користуванні позивача.

Відтак позивачем не дотримано встановленої законом процедури звернення за отриманням дозволу на виготовлення відповідної документації із землеустрою, а відтак відсутні підстави для надання такого дозволу.

Визначаючись щодо дотримання відповідачем вимог законодавства в частині дотримання форми викладення оскаржуваної відмови, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, Земельний кодекс України не передбачає чіткого документу, яким має бути здійснена відмова у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Також згідно з п.8 Положення про Головне управління Держгеокадастру, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №333 від 29.09.2016, передбачено, що управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить висновку, що п. 8 Положення не носить імперативний характер, законодавство не передбачає, яким саме документом має здійснюватись відмова у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також враховуючи, що лист-відповідь - це лист, що містить відомості, за які попередньо було зроблено запит, то офіційний лист можна вважати належним документом щодо надання відповіді щодо відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у справі №826/1050/17 від 14.08.2018. Так, Верховний Суд зазначив, що законодавством, яке регулює земельні відносини, не встановлено вимог до форми висновків уповноважених органів за результатами розгляду клопотань осіб, зацікавлених в одержанні у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, зокрема відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Єдина вимога до такої відмови, передбачена Земельним кодексом України, - це її належна мотивація.

Відповідно о ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, як встановлено судом, наказом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області "Про передачу земельних ділянок державної власності в комунальну власність" № 2-17477/15-18-сг від 21.12.2018 земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1080,3457 га, які розташовані на території Томашпільської селищної об'єднаної територіальної громади Томашпільського району Вінницької області передані у комунальну власність Томашпільської селищної об'єднаної територіальної громади. Відповідно до акта приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 21.12.2018 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області передає із державної власності, а Томашпільська селищна об'єднана територіальна громада Томашпільського району Вінницької області приймає у комунальну власність Томашпільської селищної об'єднаної територіальної громади Томашпільського району Вінницької області земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності згідно з додатком. Згідно з додатком до акта приймання-передачі від 21.12.2018 дана земельна ділянка зазначена як вільна земельна ділянка сільськогосподарського призначення.

Таким чином, земельна ділянка, яку бажає отримати позивач, знаходиться у комунальній власності Томашпільської селищної об'єднаної територіальної громади Томашпільського району Вінницької області. Відтак, з урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування відмови, викладеної у листі від 09.11.2018 №15784/0-4773/0/95-18, та про зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок з метою передачі її у власність орієнтовною площею 2,0 га за межами населеного пункту смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_4 (АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1)

Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 63, )

Томашпільська селищна рада Томашпільського району Вінницької області (Вінницька область, Томашпільський район, смт. Томашпіль, площа Тараса Шевченка, 1, )

Рішення у повному обсязі складено 25.02.2019

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович