Справа № 200/591/19-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 р. Справа№200/591/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: скасування рішення Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (повторне) № 383 від 09 лютого 2018 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії (переглянуте з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду за справою № 805/1792/18-а від 04.04.2018 року), зобов'язання Волноваське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за пунктом "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на підставі заяви від 06 лютого 2018 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (повторне) № 383 від 09 лютого 2018 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії (переглянуте з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду за справою № 805/1792/18-а від 04.04.2018 року), зобов'язання Волноваське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за пунктом "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі заяви від 06 лютого 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.04.2018 року скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у м. Вугледарі Донецької області № 383 від 09.02.2018 року про відмову ОСОБА_1 у призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку із недостатністю пільгового стажу роботи. Позивач зазначає, що після набрання чинності вищезазначеного рішення суду він отримав повторне рішення відповідача № 383 від 09.02.2018 року про відмову у призначенні пенсії (переглянуто з урахуванням Рішення Донецького окружного адміністративного суду за справою № 805/1792/18-а від 04.04.2018 року). Позивач вказує на те, що у цьому рішенні зазначено, що позивач має загальний стаж роботи 17 років 1 місяць 9 днів, з яких пільгового стажу 13 років 7 місяців 26 днів. Позивач вважає прийняте повторне рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його права. Позивач посилається на те, що на цього поширюється дія Закону України «Про підвищення шахтарської праці в взаємозв'язку із частиною 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що за кожний повний рік роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до роз'яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністів гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату за 1 рік 3 місяці. Позивач вказує на те, що його пільговий стаж роботи за професією «прохідником підземним» складає 10 років 7 місяців 16 днів, а з врахуванням положень ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» додатково до страхового стажу нараховується ще 10 років, тобто 20 років 7 місяців 16 днів. Крім того, позивач посилається на те, що рішенням суду віднесено час навчання у професійно - технічному закладі (01.09.1983 року по 14.01.1987 року) та час військової служби (25.06.1987 року по 28.05.1989 року) - це ще 5 років 3 місяці 15 днів. Позивач вказує на те. що за сумою двох цих показників його страховий стаж на час досягнення віку 50 років та виникнення права на пенсію становить 25 років 11 місяців 1 день, а з додаванням також стажу роботи: з 01.02.1993 року по 03.12.1994 року - стрілком у відділи охорони Петровського машзаводу в/о «Донецьквугілля»; з 01.06.2004 року по 08.04.2005 року - заступником директора ДП «Дубов'язівський спиртзавод» та з 01.08.2008 року по 31.10.2008 року - заступником директора ТОВ «АКС-АД» (у сумі - 2 роки 1 місяць 9 днів), отже його загальний стаж становить 28 років 0 місяців 10 днів.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву, відповідач посилається на те, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.04.2018 року по справі № 805/1792/18-а зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в м. Вугледарі Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії від 06.02.2018 року. 27.06.2018 року управлінням на виконання рішення суду від 04.04.2018 року повторно розглянуто заяву ОСОБА_3 з урахуванням висновків суду. Відповідач вказує на те, що загальний стаж роботи позивача з урахуванням рішення суду становить 17 років 1 місяць 9 днів, пільговий стаж складає 13 років 7 місяців 26 днів, з них стаж роботи на провідних професіях склав 10 років. Відповідач зазначає, що відповідно до роз'яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністів гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату за 1 рік 3 місяці. Однак, відповідач зазначає про не доцільність застосування зазначених роз'яснень при призначенні пенсії позивачу, оскільки останній претендує на призначення пенсії відповідно до п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які визначають, що пенсія на пільгових умовах призначається за умови досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 року у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Отже на думку відповідача роз'яснення застосовуються виключно до випадків виходу на пенсію відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стосовно посилання позивача про необхідність застосування для призначення пенсії положень ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідач вказує на те, що положення зазначеної статті регулює порядок визнання та розрахунку страхового стажу, що має значення при визначенні віку виходу не пенсію та впливає на розмір призначеної пенсії. Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до ст. 24 та ст. 114 Закону № 1058 вбачається, що у випадку якщо в особи, що звернулася за призначенням пенсії наявний необхідний пільговий стаж передбачений статтею 114 Закону № 1058, страховий стаж розраховується за вказаними роботами, як 1 рік за 2 роки, у випадку відсутності у особи права виходу на пенсію на пільгових умовах, норма даної статті не застосовується. Отже, відповідач вважає, що зазначене зарахування відбувається для обчислення пенсії, що вже призначена, а не для її призначення. В той же час, у позивача відсутній необхідний стаж передбачений, як частиною 2 так і частиною 3 статті 114 Закону України № 1058, що дає права розрахувати його страховий стаж, як один рік за два роки. Відповідач вказує на те, що позивач не правильно розуміє норми статті 24 Закону № 1058 підміняючи поняття страхового стажу та пільговий стаж, норма даної статті регулює порядок розрахунку, виключно страхового стажу, а розрахунок та порядок визначення пільгового стажу роботи визначається статтею 114 Закону № 1058.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву просив суд розглядати справу без участі представника управління.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 13 лютого 2019 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач у судове засідання не з'явився, а представник відповідача просив суд розглядати справу без ї участі представника, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с. 10-11).

З матеріалів справи встановлено, що Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області прийнято рішення № 383 про відмову в призначенні пенсії від 09.02.2018 року (а.с. 19).

Рішення мотивовано тим, що позивач має загальний страховий стаж 17 років 00 місяців 29 днів; до нього зараховано навчання (3 роки 4 місяці 18 днів) та військова служба (1 рік 10 місяців 29 днів).

Відповідачем, як зазначено в рішенні, до пільгового стажу не зараховано жодного періоду роботи позивача у ДП "Шахта "Петровська" через те, що підприємство, знаходиться на непідконтрольній українській владі території, а тому видані ним уточнюючі довідки про пільговий характер роботи перевірити неможливо і вони є недійсними.

Не погодившись з прийнятим рішенням № 383 про відмову в призначенні пенсії від 09.02.2018 року позивач оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково (а.с. 15-18).

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області від 09.02.2018 року № 383 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 06.02.2018 року з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2018 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року у справі № 805/1792/18-а повернуто заявникові.

Судом встановлено, що Волноваським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 383 від 09.02.2018 року (переглянуте з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.06.2018 року) (а.с. 20).

Відповідно до вищезазначеного рішення вбачається, що ОСОБА_1 звернувся за призначенням пенсії згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та надав наступні документи: заяву, копію паспорту, копію ідентифікаційного номеру, копію довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, копію трудової книжки, копію диплому про навчання за професією «Електрослюсар підземний, машиніст підземних установ» у ПТУ № 103, довідку уточнюючу пільговий характер роботи № 283 від 21.05.2012 року з ДП «Шахта «Петровська», довідки № 281 та № 283 від 21.05.2012 року про заробітну плату з ДП «Шахта «Петровська».

Для розрахунку пільгового і загального стажу роботи взято до уваги висновки Донецького окружного адміністративного суду по справі № 805/1792/18-а від 04.04.2018 року, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.06.2018 року.

При розгляді вищезазначених документів встановлено, що заявник має загальний стаж роботи 17 років 1 місяць 9 днів, з них пільговий стаж роботи склав 13 років 7 місяців 26 днів (з урахуванням роботи за списком № 1, військової служби, навчання за фахом).

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники. Зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту. У період з 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 01 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок.

Таким чином, заявник має достатній пільговий стаж, але не має необхідних 22 роки загального стажу роботи.

Заявник набуде право на пенсію у 65 років, якщо не набуде більшого страхового стажу.

У разі незгоди гр. ОСОБА_1 з прийняттям рішенням, воно може бути оскаржене до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області або у судовому порядку.

Позивач не погодившись з прийнятим рішенням про відмову в призначенні пенсії № 383 від 09.02.2018 року (переглянуте з урахуванням рішення Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.06.2018 року) оскаржив його в судовому порядку.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту - Закон № 1788), Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 - IV (далі по тексту - Закон № 1058).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.04.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 звертався до УПФУ у м. Вугледарі Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, позивач претендує на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зазначені обставини не заперечуються сторонами.

Суд звертає увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 року № 2148-VIII внесено зміни у Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме абзац другий пункту 16 викладено в такій редакції: «Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії».

Відповідно Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

З огляду на вищевикладене суд зазначає про те, що з 03 жовтня 2017 року при призначення пенсії за віком на пільгових умовах Пенсійні фонди України зобов'язані керуватись положеннями статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок.

З аналізу вищезазначених положень встановлено, що позивач набуває право на призначення пенсії за віком при досягненні ним 50 років, за наявності у нього страхового стажу 21 року 6 місяців та не менше 10 років на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що в трудовій книжці серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 містяться наступні записи:

з 01.09.1983 року по 14.01.1987 року - навчання у середньому ПТУ № 103 м. Донецьк за професіями електрослюсар підземний, машиніст підземних установ (диплом серії НОМЕР_4, виданий 14.01.1987 року);

з 22.01.1987 року по 16.06.1987 року - робота електрослюсарем підземним 3-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах по видобутку вугілля у шахті "Петровська", м. Донецьк. Звільнений у зв'язку із призивом на військову службу;

з 25.06.1987 року по 28.05.1989 року - військова служба (військовий квиток НОМЕР_5);

з 12.07.1989 року по 12.11.1993 року - робота учнем прохідника підземного 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах; прохідником підземним 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах; прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах у шахті "Петровська" м. Донецьк;

з 01.12.1993 року по 03.12.1994 року - робота стрілком у відділі охорони Петровського машзаводу ВО "Донецьквугілля";

з 23.12.1994 року по 17.07.1995 року - робота прохідником підземним з повним робочим днем у шахті "Петровська" ВО "Донецьквугілля" м. Донецьк;

з 09.08.1995 року по 05.08.1996 року - робота прохідником підземним з повним робочим днем у Шахтобудівельном управлінні №1 ВО "Донецьквуглебуд", м.Донецьк;

з 05.09.1996 року по 07.01.1998 року - робота прохідником підземним з повним робочим днем у шахті "Петровська" м. Донецьк;

з 22.01.1998 року по 01.06.1998 року - робота прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті "Петровська" м. Донецьк;

з 15.02.1999 року по 26.06.1999 року - робота прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті "Петровська" м. Донецьк;

з 01.06.2004 року по 08.04.2005 року - робота на посаді заступника директора по екологічній безпеці на Бумов'язівському спиртзаводі;

з 02.05.2005 року по 26.04.2006 року - призначена допомога по безробіттю;

з 01.08.2008 року по 31.10.2008 року - робота на посаді заступника директора на зовнішньоекономічній діяльності ТОВ «КАС - АД» (а.с. 12 - 14).

Згідно витягу з Підсистеми Призначення та Виплати Пенсії встановлено, що відповідачем здійснено розрахунок стажу позивача з урахуванням висновків викладених у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 04.04.2018 року по справі № 805/1792/18-а.

Так, згідно розрахунку вбачається, що загальний стаж ОСОБА_1 складає 17 років 1 місяць 9 днів, з якого пільговий стаж роботи складає 13 років 7 місяців 26 днів, з них: 7 років 11 місяців 20 днів за провідними професіями, 3 роки 4 місяці 14 днів - навчання за фахом, 1 рік 10 місяців 29 днів - військова служба, 4 місяці 25 років - підземні роботи за Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 п. а-в (а.с. 29).

Суд зазначає, що відповідачем під час розрахунку стажу були зараховані усі періоди роботи ОСОБА_1 до страхового стажу, відповідно до записів у трудовій книжці.

З огляду на вищевикладене суд погоджується з доводами відповідача стосовно відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки у ОСОБА_1 відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії.

Стосовно посилання позивача на необхідність застосування Роз'яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд зазначає наступне.

Відповідно до Роз'яснень № 8 від 20.01.1992 року встановлено, що працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністів гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату за 1 рік 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення - за 9 місяців.

Згідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Суд вказує на те, що необхідною умовою для застосування вищезазначених положень при призначенні пенсії є наявність не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме на роботах гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністів гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату, тобто на роботах за провідними професіями визначеними статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно витягу з Підсистеми призначення та Виплати Пенсії встановлено, що періоди роботи позивача з 12.07.1989 року по 12.11.1993 року, з 23.12.1994 року по 17.07.1995 року, з 09.08.1995 року по 05.08.1996 року, з 05.09.1996 року по 07.01.1998 року, з 22.01.1998 року по 01.06.1998 року, з 15.02.1999 року по 26.06.1999 року на Виробничому об'єднані «Донецьквугілля» Шахтоуправління «Петровське» віднесені відповідачем до провідних професій, зараховані до пільгового стажу позивача та складають 7 років 11 місяців 20 днів.

Періоди з 01.09.1983 року по 14.01.1987 року - навчання за фахом, з 25.06.1987 року по 23.05.1989 - військова служба, з 22.01.1987 року по 16.06.1987 року - підземні роботи за Списком № 1 розділу № 1, підрозділу № 1, пункт «а-в» (стаття № 14, пост. № 202) зараховані до пільгового періоду роботи позивача, однак суд зазначає про відсутність підстав віднесення зазначених професій до періоду роботи за провідними професіями, оскільки законодавець чітко визначає перелік професій, які є провідними.

З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу на відсутність у позивача не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно розрахунку стажу такий стаж позивача складає лише 7 років 11 місяців 20 днів.

Таким чином, при призначенні пенсії у відповідача відсутні підстави для застосування Роз'яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно стажу працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стосовно посилання позивача про необхідність застосування при призначенні йому пенсії положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345-VІ від 02.09.2008 року (далі по тексту - Закону № 345) спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв'язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Статтею 8 Закону № 345 передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Приписами частини 3 статті 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де:

ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;

В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Суд вказує на те, що частину третю статті 24 Закону № 1058 доповнено абзацом десятим згідно із Законом № 345-VI від 02.09.2008, яким передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Виходячи з зазначених вище норм суд приходить до висновку, що до страхового стажу для обчислення розміру пенсії додатково зараховується по одному року стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах. Тобто, зазнаначене зарахування відбувається для обчислення пенсії, що вже призначена, а не для її призначення.

Суд вважає за доцільне зазначити, що відповідач при призначенні пенсії керується частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначає умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме наявність у позивача загального стажу 21 рік 6 місяців та наявність пільгового стажу не менше 10 років.

З матеріалів справи встановлено, що у позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відсутній необхідний страховий стаж у розмірі 21 рік 6 місяців.

Враховуючи викладене, суд вважає рішення Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії № 383 від 09.02.2018 року (переглянуте з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.06.2018 року) правомірним, оскільки у позивача відсутній загальний трудовий стаж 21 рік 6 місяців, відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (п. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (повторне) № 383 від 09 лютого 2018 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії (переглянуте з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду за справою № 805/1792/18-а від 04.04.2018 року), зобов'язання Волноваське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за пунктом "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на підставі заяви від 06 лютого 2018 року.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при відмові у задоволенні позовних вимог судовий збір не стягується.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (повторне) № 383 від 09 лютого 2018 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії (переглянуте з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду за справою № 805/1792/18-а від 04.04.2018 року), зобов'язання Волноваське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за пунктом "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на підставі заяви від 06 лютого 2018 року - відмовити повністю.

Повний текст постанови складено та підписано 21 лютого 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Олішевська В.В.