Справа № 280/694/19
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

20 лютого 2019 року Справа № 280/694/19 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Батрак І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 (70544, Запорізька область, Оріхівський район, с. Новопавлівка, вул. Суворова, буд. 114, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до Оріхівської міської ради Оріхівського району Запорізької області (70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Шевченка, 11)

третя особа ОСОБА_2 міський голова Оріхівської міської ради Оріхівського району Запорізької області (70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Шевченка, 11)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Оріхівської міської ради Оріхівського району Запорізької області, третя особа ОСОБА_2 міський голова Оріхівської міської ради Оріхівського району Запорізької області, в якому просить:

визнати протиправними та скасувати рішення №88 від 20.12.2018 двадцять четвертої сесії сьомого скликання Оріхівської міської ради Оріхівського районі Запорізької області в частині погодження розміру земельної ділянки 1,0 га;

зобовязати відповідача повторно на черговій сесії розглянути питання щодо надання дозволу позивачу звернутись до землевпорядної організації, яка має дозвіл (ліцензію) на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Новопавлівка, для ведення особистого селянського господарства (категорія земель: землі сільськогосподарського призначення) орієнтовною площею 20 000 кв. м (2,0 га) для подальшого вирішення питання передачі у власність.

Відповідно до ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.160, 161, 172 КАС України.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 КАС України, з огляду на наступне.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Судом встановлено, що позивачем невірно зазначено найменування відповідача та третьої особи.

У позовній заяві відсутня інформація про код ЄДРПОУ відповідача, також позивачем не зауважено про відсутність у нього такої інформації.

Крім того, позивачем як третю особу зазначено ОСОБА_2, проте всупереч вимогам КАС України позивачем у позовній заяві не надано пояснення про необхідність такого залучення, не зазначено її процесуальний статус, на чиїй стороні та з якими вимогами вона виступає.

Частиною 3 ст. 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, відповідно до приписів пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 1 921,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який повинен сплачуватися позивачем при зверненні до адміністративного суду із даним позовом становить 768,40 грн.

Проте, всупереч вимог ч.3 ст.161 КАС України доказів сплати судового збору позивачем до позовної заяви не додано.

До адміністративного позову представником позивача додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому посилається на приписи ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та вказує, що на даний час знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, доходу не має з незалежних від неї причин, знаходиться на утриманні родичів, що підтверджується довідками про доходи. Вказує, що її визнано особою, яка має право на безоплатну вторинну правову допомогу у звязку з відсутністю грошових коштів на сплату адвокату за надані юридичні послуги, що підтверджується дорученням про надання вторинної правової допомоги, яке додається до позовної заяви. Зауважує, що необхідність сплати судового збору примусить її брати гроші в борг без можливості їх повернення.

Щодо клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суддя зазначає наступне.

Суд, за правилами ч.1 ст.133 КАС України, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд вважає за необхідне зауважити, що судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ст.133 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З урахуванням наведених норм права єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від сплати судового збору, є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи з податкового органу (центру зайнятості), про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.133 КАС України, ст.8 Закону України «Про судовий збір» повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З урахуванням вимог ст.133 КАС України, суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у ст.8 Закону України «Про судовий збір», з власної ініціативи.

Суддя зазначає, що позивачем до адміністративного позову не надано належних доказів на підтвердження незадовільного майнового стану позивача, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відсутнє джерело доходу позивача, що зумовлює відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, а також не надано доказів на підтвердження відсутності такого доходу станом на час розгляду справи у суді, оскільки інформація податкової інспекції надана за період ІІ-ІІІ квартал 2018 року, а з позовом позивач звернувся лише у лютому 2019 року.

Крім того, як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів позивачем протягом ІІ-ІІІ кварталів 2018 року отримано 468,98 грн. та 1 152,43 грн. соціальних виплат, при цьому, зі змісту Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування стосовно ОСОБА_1 за 2018 рік вбачається, що сума заробітку для нарахування пенсії (грн.) становить 36 749,70 грн.

Відповідно до ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Оріхівської міської ради Оріхівського району Запорізької області, третя особа ОСОБА_2 міський голова Оріхівської міської ради Оріхівського району Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії залишити без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання: 3 (трьох) екземплярів позовної заяви із зазначенням інформації про вірне найменування (для відповідача та третьої особи), код ЄПРПОУ відповідача; наданням пояснення про необхідність залучення третьої особи, зазначенням її процесуального статусу, на чиїй стороні та з якими вимогами вона виступає; оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн., оформленого відповідно до вимог законодавства шляхом перерахування коштів через установи банків чи відділення зв'язку на наступний розрахунковий рахунок: отримувач коштів УК у Дніпровськ. р-ні м.Зап/Дніпровський/22030101, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 4010, код бюджетної класифікації 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України,050), наявність відомчої ознаки: «84» Окружні, прізвище, ініціали, ідентифікаційний код.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 10 календарних днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити позивачу, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.В.Батрак