Справа № 120/86/19-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 лютого 2019 р. Справа № 120/86/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.

представника позивача: Олішевський В.В., Глівінська С.Й.

представника відповідача: Мякінькова Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Транссигнал ОЛК"

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транссигнал ОЛК" (далі - ТОВ "Транссигнал ОЛК", товариство, позивач) до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - ГУ ДФС У Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування заявленого позову товариство вказало, що не погоджується з винесеними відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями від 17.10.2018 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ПДВ з ввезених на територію України товарів на 4164,38 грн. (за податковими зобов'язаннями 2776,25 грн., штрафними санкціями 1388,13 грн.); та № від 17.10.2018 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем Мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності на 20821,91 грн. (13881,27 грн. за податковим зобов'язанням та 6940,64 грн. за штрафними санкціями), які прийняті за актом №3/02-32-14-09/32054869 від 26.09.2018р. Позивач, наголошуючи на незаконності проведеної перевірки, недостовірності її висновків та прийнятих рішень, звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Ухвалою суду від 16.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

30.01.2019 представником позивача надано додаткові пояснення до позовної заяви, зі змісту яких вказано, що чинним законодавством визначені підстави для сумнівів достовірності задекларованої країни походження товару. Згідно законодавства України, перелік обґрунтованих сумнівів наводиться у Листі ДФС України від 03.03.2017р. №5466/7/99-99-19-03-17, у якому зазначений вичерпний перелік підстав, які дають підставу для сумніву у заявлених деклараціях на оформлення. В цьому Листі зазначено 8 підстав.

У наведеному Листі зазначено, що подання суб'єктами ЗЕД документів про походження товару з метою відновлення преференційного режиму відповідно до ст.301 МК України не є підставою (причиною) для здійснення цих документів (без обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документів про походження товару). Перевірка підтверджень походження може також здійснюватися у довільному порядку (вибірково) за наявності відповідного доручення ДФС. У разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності сертифіката або декларації, перевірка цих документів здійснюється шляхом направлення до ДФС відповідного запиту згідно із наказом Держмитслужби від 13.09.2010р. №1050 «Про затвердження Порядку направлення до Держмитслужби звернень митних органів щодо проведення перевірки сертифікатів про походження товару».

Таким чином, має бути відповідне доручення ДФС до Вінницької митниці на проведення перевірки лише у разі наявності обґрунтованих сумнівів, які зазначені у наведеному Листі.

Проте, ДФС у Вінницькій області у своєму акті не відобразив які саме сумніви виникли з приводу походження товарів.

Ані Вінницька митниця, ані ДФС у Вінницькій області жодного разу не запросила додаткові підтверджуючи документи про походження товару. Вінницька митниця, таємно, не повідомляючи платника податку робить якісь невідомого характеру запити до невідомих органів зарубіжних країн і робить неоднозначні висновки.

В акті перевірки не зазначена жодна обставина, яка дала підстави сумніватися у походженні товару з Європи.

На вимогу ст.43 МК України, ТОВ «Транссигнал ОЛК» надало документ, що підтверджує країну походження товару, яким є офіційне засвідчення товаровиробника про походження фірми MAN Truck & Bus AG від 06.03.2018p., викладену у листі від 06.03.2018.

05.02.2019 представником податкового органу подано відзив на адміністративний позов, зі змісту якого зазначив, відповідачем проведена документальна невиїзна перевірка дотримання ТОВ «Транссигнал ОЛК» вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування під час митного оформлення товарів за МД від 26.06.2017 №UA401010/2017/021720, за результатами якої складено акт документальної невиїзної перевірки від 26.09.2018 №3/02-32-14-09/32054869.

На підставі акта перевірки від 26.09.2018 №3/02-32-14-09/32054869 прийняті податкові рішення-повідомлення від 17.10.2018 № та №.

ТОВ «Транссигнал ОЛК» за МД від 01.06.2016 №401090001/2016/000626, оформленою у митному режимі ІМ 40 ввозились товари: «Шасі для сідлового тягача марки MAN, яке було раніше встановлено на т/з MFN TGA 430 (частково розукомплектоване), модель TGA, номер шасі WMAH06ZZ46W071475, з встановленим двигуном, тип двигуна дизельний, з робочим об'ємом циліндрів двигуна 10518 см3, 316 кВт, номер двигуна не досліджувався, в наявності: коробка передач, трансмісія (сюди відносяться вісі, гальмівна система та кардан), рульове керування, два колеса та чотири колісних диска, відсутні: система освітлення, радіатори, вентилятор, ремені ГРМ, календарний рік виготовлення 2006, торговельна марка MAN, фірма виробник: MAN AG, країна виробництва DE».

Товар ввезений на підставі зовнішньоекономічного контракту від 06.03.2017 №060317 укладеного між ТОВ «Транссигнал ОЛК» (Україна) та Firma «SPAKI NUTZFAHRZEUGE» Auf der Held 13a54634 Bitburg, (Німеччина). Умови поставки DAP PL Перемишль. Фактурна вартість 2 500,00 EUR (за курсом 29,08456100) 72 711,40 грн., митна вартість 138 812,73 грн., отримано (надано) пільги на підставі декларації інвойс, складеної експортером якщо фактурна вартість партії товару не перевищує 6000 евро від 17.03.2017 №.

Листом від уповноважених органів Німеччини від 29.06.2018 № Z4215 F-235/18-1 (доведена листом ДФС від 16.07.2018 №21582/7/99-99-19-04-02- 17) повідомлено, що за результатами верифікації встановлено, що товар «Шасі для сідлового тягача марки MAN, яке було раніше встановлено на т/з MAN TGA 430 (частково розукомплектоване), модель TGA, номер шасі WMAH06ZZ46W071475...» не відповідає вимогам Протоколу 1 Угоди ЄС та не може кваліфікуватися як преференційний. Експортер не надав на вимогу митних органів країни експорту всі належні документи на підтвердження статусу походження товару.

Враховуючи те, що преференційне походження товару не підтверджено, пільги надані (отримані) неправомірно із порушенням вимог Протоколу 1 Угоди.

Крім того, відповідач у відзиві заперечив щодо проведення перевірки поза волею позивача з посиланням на норми ПК України.

13.02.2019 представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі, вказав, що оскаржувані у даній справі податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акту перевірки №3/02-32-14-09/32054869 від 26.09.2018. Дана перевірка проведена на підставі наказу ГУ ДФС у вінницькій області від 04.09.2018 №5299. У зв'язку з оскарженням вказаного наказу у судовому порядку, представник просила зупинити провадження у даній справі до вирішення в апеляційному порядку справи №0240/3204/18.

В судовому засіданні представники позивача заперечили щодо зупинення провадження у даній справі, посилаючи на помилковість висновків проведеної перевірки.

Ухвалою суду від 13.02.2019 постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній справі.

В судовому засіданні представники позивача надали пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви, пояснень від 30.01.2019, позовні вимоги просили задоволити повністю.

Представник відповідача заперечила щодо задоволення заявленого позову з підстав викладених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно із пунктом 2 частини 2 статті 351 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI із змінами (далі - Кодекс), наказу Головного управління ДФС у Вінницькій області від 04.09.2018 №5299 проведена документальна невиїзна перевірка дотримання ТОВ «Транссигнал ОЛК» (21010, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Ботанічна, буд. 17, ) вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування під час митного оформлення товарів за МД від 26.06.2017 №UA401010/2017/021720, за результатами якої складено акт документальної невиїзної перевірки від 26.09.2018 №3/02-32-14-09/32054869.

Згідно вказаного акту перевірки ТОВ «Транссигнал ОЛК» за МД від 26.06.2017 №UA401010/2017/021720, здійснено митне оформлення товару «Шасі для сідлового тягача марки MAN, яке було раніше встановлено на т/з MFN TGA 430 (частково розукомплектоване), модель TGA, номер шасі WMAH06ZZ46W071475, з встановленим двигуном, тип двигуна дизельний, з робочим об'ємом циліндрів двигуна 10518 см3, 316 кВт, номер двигуна не досліджувався, в наявності: коробка передач, трансмісія (сюди відносяться вісі, гальмівна система та кардан), рульове керування, два колеса та чотири колісних диска, відсутні: система освітлення, радіатори, вентилятор, ремені ГРМ, календарний рік виготовлення 2006, торговельна марка MAN, фірма виробник: MAN AG, країна виробництва DE».

Вищезначений товар оформлений із застосуванням префенційного режиму в рамках Протоколу 1 "Щодо визначення концепції "Походження товарів" і методів адміністративного співробітництва" угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 №1678.

Для підтвердження країни походження та застосування режиму вільної торгівлі в рамках Протоколу 1 Угоди на вищезазначений задекларований товар, під час митного оформлення було надано декларацію інвойс складену експортером Німеччини на партію товару до 6000 євро від 17.03.2017 №.

Вінницькою митницею ДФС направлено запит від 27.11.2017 №5360/8/02-80-19-02 до ДФС з подальшим перенаправленням уповноваженим органам Німеччини з проханням про верифікацію (підтвердження преференційного походження) декларації інвойс від 17.03.2017 №.

На вказане звернення отримано лист уповноважених органів Німеччини від 29.06.2018 № Z4215 F-235/18-1 (доведена листом ДФС від 16.07.2018 №21582/7/99-99-19-04-02- 17). За результатами верифікації встановлено, що товар «Шасі для сідлового тягача марки MAN, яке було раніше встановлено на т/з MAN TGA 430 (частково розукомплектоване), модель TGA, номер шасі WMAH06ZZ46W071475...» не відповідає вимогам Протоколу 1 Угоди ЄС та не може кваліфікуватися як преференційний. Експортер не надав на вимогу митних органів країни експорту всі належні документи на підтвердження статусу походження товару.

У зазначеному акті вказано, що враховуючи те, що преференційне походження товару не підтверджено, пільги надані (отримані) неправомірно і з порушенням вимог Протоколу 1 Угоди.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Транссигнал ОЛК»:

- вимог пунктів 2 та 3 статті 22 «Умови складання декларації інвойс» Протоколу 1 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII;

- статті 257 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495- VI зі змінами в частині достовірності декларування відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для їх митного контролю та митного оформлення;

- статті 281 Митного кодексу України в частині правильності, обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг, застосування звільнення від оподаткування ввізним митом, в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті ввізного мита на суму 13 881,27 грн.;

- вимог пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами, що призвело до заниження податкового зобов'язання по сплаті податку на додану вартість на суму 2 776,25 грн.

На підставі акта перевірки від 26.09.2018 №3/02-32-14-09/32054869 прийняті податкові повідомлення-рішення від 17.10.2018 № та №.

Не погоджуючись з вказаними повідомленнями-рішеннями, товариство оскаржило їх до ДФС України у адміністративному порядку.

Рішенням ДФС України від 27.12.2018 №41882/6/99-99-11-06-03-25, податкові повідомлення-рішення від 17.10.2018 № та № залишено без змін, а скаргу ТОВ "Транссигнал ОЛК" від 29.10.2018 №94/2018 - без задоволення.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті даної спірної ситуації суд зважає на наступне.

Як слідує із матеріалів справи, TOB «Транссигнал ОЛК» на підставі зовнішньоекономічного контракту №060317 від 06.03.2017 укладеного між TOB «Транссигнал ОЛК» та Firma «SPAKI NUTZFAHRZEUGE» Auf der Held 13a54634 Bitburg, (Німеччина) ввезено на митну територію України товари оформлені за митною декларацією від 26.06.2017 № 401010/2017/02720 «Шасі для сідлового тягача марки MAN, яке було раніше встановлено на т/з MFN TGA 430 (частково розукомплектоване), модель TGA, номер шасі WMAH06ZZ46W071475, з встановленим двигуном, тип двигуна дизельний, з робочим об'ємом циліндрів двигуна 10518 см3, 316 кВт, номер двигуна не досліджувався, в наявності: коробка передач, трансмісія (сюди відносяться вісі, гальмівна система та кардан), рульове керування, два колеса та чотири колісних диска, відсутні: система освітлення, радіатори, вентилятор, ремені ГРМ, календарний рік виготовлення 2006, торговельна марка MAN, фірма виробник: MAN AG, країна виробництва DE» із наданням пільг в оподаткуванні по ввізному миту, преференція 410 із застосуванням митної процедури «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (Абзац перший частини першої статті 29 додатка 1-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов'язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони)» на підставі інвойсу наданого експортером № від 17.03.2017.

Митне оформлення товару за даною митною декларацією проводилось за шостим (резервним) методом визначення митної вартості товарів, код преференції 410 «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС», із застосуванням преференційної ставки ввізного мита - 0%. Підстава - наданий при митному оформленні товару Інвойс №від 17.03.2017.

Законом України від 16.09.2014 № 1678-УІІ ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони (далі Угода). Згідно з статтею 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з статтею 281 України Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI зі змінами (далі МКУ), допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Статтею 16 «Загальні вимоги» Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» Угоди (далі Протокол 1 Угоди) передбачено, що товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію Угоди за умови подання одного з таких документів: сертифікат з перевезення товару EUR. 1; декларація інвойс, надана експортером.

Пунктом 2 статті 22 «Умови складання декларації інвойс» Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII (далі Протокол 1 Угоди) встановлено, що декларація інвойс може бути складена, якщо розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам Протоколу 1 Угоди.

TOB «Транссигнал ОЛК» відповідно до митної декларації задекларовано для ввезення на митну територію України товар: «Шасі (сідлового тягача) MAN...» фактурною вартістю 2500 EUR.

Однією з вимог Протоколу 1 Угоди (пункт 2 статті 31) передбачено, що для застосування до партії товару преференційного режиму з країнами ЄС, має бути надана декларація інвойс складена експортером партії товару, сукупна вартість якої не перевищує 6000 євро з використання валюти, яка вказана в інвойсі, згідно з сумою, встановленою відповідною країною.

Відповідно до статті 22 Протоколу 1 Угоди, товари користуються режимом вільної торгівлі, якщо вони походять з Європейського Союзу, а також відповідають іншим вимогам Угоди.

Суд зауважує, що в контексті даної спірної ситуації Вінницькою митницею ДФС направлено запит від 27.11.2017 №5360/8/02-80-19-02 до ДФС з подальшим перенаправленням уповноваженим органам Німеччини з проханням про верифікацію (підтвердження преференційного походження) декларації інвойс від 17.03.2017 №.

На вказане звернення отримано лист уповноважених органів Німеччини від 29.06.2018 № Z4215 F-235/18-1 (доведена листом ДФС від 16.07.2018 №21582/7/99-99-19-04-02- 17).

Представник відповідача вказала, що за результатами верифікації встановлено, що товар «Шасі для сідлового тягача марки MAN, яке було раніше встановлено на т/з MAN TGA 430 (частково розукомплектоване), модель TGA, номер шасі WMAH06ZZ46W071475...» не відповідає вимогам Протоколу 1 Угоди ЄС та не може кваліфікуватися як преференційний. Експортер не надав на вимогу митних органів країни експорту всі належні документи на підтвердження статусу походження товару.

Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що відповідачем при постановленні висновків викладених в акті перевірки, щодо того, що товар ввезений позивачем не відповідає вимогам Протоколу 1 Угоди ЄС та не може кваліфікуватися як преференційний, взято до уваги лист уповноважених органів Німеччини від 29.06.2018 № Z4215 F-235/18-1 (неофіційний переклад) англійською мовою.

У судовому засіданні представником позивача надано до матеріалів справи переклад вказаного листа на українську мову виконаний перекладачем ОСОБА_5, зі змісту якого зазначено: "Що стосується вантажівки MAN номер шасі WMAN06ZZ46W071475 я не можу підтвердити префенційне походження".

Так, на переконання суду перевіряючим при проведенні перевірки зроблено хибний висновок, що позивачем ввозилась вантажівка MAN номер шасі WMAN06ZZ46W071475. Тоді як позивачем ввезено на митну територію України та задекларовано саме «Шасі для сідлового тягача марки MAN, яке було раніше встановлено на т/з MAN TGA 430 (частково розукомплектоване), модель TGA, номер шасі WMAH06ZZ46W071475...» вартістю 2500 євро.

Отже, при митному оформленні товару: «Шасі для сідлового тягача марки MAN, модель TGA номер шасі WMAH06ZZ46W071475 з встановленим двигуном, тип двигуна дизельний, з робочим об'ємом циліндрів двигуна 10518 см3, ТОВ «Транссигнал ОЛК» скористалось пільгами, оскільки даний товар коштував менше 6000 євро, а саме 2500 євро та мав преференційне походження товару - Німеччина, що зазначено у графі 15 МД № UA401010/2017/021720.

Документами, які стали підставою для оформлення були : Контракт №060317 від 06.03.2017р. із німецькою фірмою «SPAKI NUTZFAHREUGE», рахунок фірми (Rechnung) «SPAKI NUTZFAHREUGE» від 17.03.2017р. - декларація-інвойс, платіжне доручення від 29.03.2017р.. CMR №491823, МД №UA401010/2017/021720.

Декларація - інвойс складена належним чином, містить всі необхідні реквізити (є оригіналом, має підпис та прізвище особи, що підписала інвойс, дату, текст декларації - інвойс, товар описаний достатньо для того, щоб його можна було ідентифікувати, сума - 6000 доларів США, що станом на дату митного оформлення за офіційним курсом НБУ була значно нижчою за 6000 євро).

Пунктом 2 статті 22 «Умови складання декларації - інвойс» Протоколу 1 Угоди встановлено, що декларація - інвойс може бути складена, якщо розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам Протоколу 1 Угоди.

Так, враховуючи, що позивачем при митному оформлені надано декларацію інвойс від 17.03.2017р. відповідно якої загальна фактурна вартість партії товару (зокрема бувшого в експлуатації пошкодженого сідельного тягача (шасі без кабіни) марка MAN тип TGA 430 шасі №WMAH06ZZ46W071475 складає 2500, що не перевищує 6000 євро за офіційним курсом НБУ на момент митного оформлення, відтак в діях позивача відсутні порушення вимог чинного законодавства щодо митного оформлення товару та застосування методу такого оформлення.

Суд застосовує рішення ЄСПЛ від 22.11.2007 р. у справі "Україна-Тюмень" проти України", у п. 49 якого суд вказав, що найважливіша вимога статті 1 Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом" ("subject to the conditions provided for by law"), а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів". У п. 55 надано тлумачення "пропорційності втручання" в право на мирне володіння майном та зазначив, що таке втручання повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" ("fair balance") між вимогами загального інтересу суспільства та захисту основоположних прав особи. Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийнятих оскаржуваних рішень. Крім того, факт отримання листа відповідачем від уповноважених органів Німеччини за відсутності його офіційного перекладу, а лише вільного розуміння тексту вказаного листа відповідачем, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості, оскільки в матеріалах справи та перевірки містяться докази походження товару.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи, та відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у Вінницькій області № та № від 17.10.2018 року.

Визначаючись щодо питання відшкодування позивачу судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 134 КАС України встановлено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону.

Так, представник ТОВ "Транссигнал ОЛК" адвокат Глівінська С.Й. у клопотанні від 30.01.2019 просить суд стягнути з відповідача на користь товариства витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 8000 грн.

Судом встановлено, що 10.01.2019 між ТОВ "Транссигнал ОЛК" та адвокатом Глівінською С.Й., що діє відповідно до Свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від 30.05.2005, укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №02/01-19 від 10.01.2019.

Відповідно до п.п.1.1 п.1 вказаного договору адвокат зобов'язується надати професійну правничу допомогу Замовнику, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити надану професійну правничу допомогу на умовах та у строки, що передбачені умовами цього Договору.

Підпунктом 3.1 п.3 договору встановлено, вартість наданих послуг, що надаються на умовах цього Договору зазначаються у Акті приймання - передачі наданих послуг, яка складається з оформлення та подання до суду позовної заяви та доданих документів - вартість 8000 грн.

Відповідно до Акту про здачу - прийняття послуг №1 від 28.01.2019 до Договору про надання правової допомоги №02/01-19 визначено перелік дій на виконання вказаного договору які надає адвокат, вартість яких становить 8000 грн. (ознайомлення з матеріалами справи 2 години - 1000 грн., підготовка позовної заяви 3 години. - 3000 грн., подача позовної заяви до суду 1 год. - 150 грн., підготовка відповіді на відзив по справі - 2 години.- 1800 грн., подача та надсилання відповіді на відзив по справі до суду та сторонам. 150 грн., участь у підготовчому засіданні - 1900 грн.).

Разом з тим, представником позивача на виконання вимог Договору №02/01-19 від 10.01.2019 суду надано копію платіжного доручення №24 від 28.01.2019 про сплату ТОВ "Транссигнал ОЛК" на рахунки адвоката Глівінської С.Й. суму гонорару в розмірі 8000 грн.

При визначенні співмірності наданих послуг позивачу з сумою заявленою до відшкодування, суд зауважує, що дана адміністративна справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження (підготовче засідання не передбачено), відповідь на відзив представником позивача не подавалась у даній справі).

Враховуючи викладене, надані представником позивача докази, підтверджуючі здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги №02/01-19 від 10.01.2019, опис наданих послуг та складність справи, суд вважає, що наявні підстави для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області суми витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, позивачу належить до відшкодування сума сплаченого судового збору у розмірі 1921 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № та № від 17.10.2018 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Транссигнал ОЛК" судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна гривня 00 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області (21027, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Транссигнал ОЛК" (вул. Ботанічна, 17, м.Вінниця, )

Відповідач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, )

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати 20.02.2019

Суддя Томчук Андрій Валерійович