Справа № 453/1476/18
Суддя: Микитин В. Я.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 453/1476/18
№ провадження 2-а/453/4/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 лютого 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого - судді Микитина В.Я.,

секретаря судового засідання Корнута Т.Б.,

з участю представника позивача - адвоката Гороха В.В.,

представника відповідача Гайвановича Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 10.12.2018 року без пропуску строку, визначного ч. 2 ст. 286 КАС України, звернулася у суд з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову № 179/24/18-ф/пз, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту ДАБІ Львівської області ДАБІ України Паєнським А.С. відносно неї 05.12.2018 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, котрою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1 275 грн., а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді від 11.12.2018 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із визначенням дати судового засідання - 29.01.2019 року, з повідомленням учасників справи.

Розгляд справи по суті відбувся у судових засіданнях 29.01.2019 року та 20.02.2019 року, з участю представників сторін.

Позов обґрунтовано тим, що 05.12.2019 року головним державним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області ДАБІ України Паєнським А.С. стосовно позивача винесена постанова № 179/24/18-ф/пз по справі про адміністративне правопорушення, якою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 275 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП. Копію даної постанови вона отримала 06.12.2018 року. Вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є протиправною. Зазначає, що згідно з абзацом 2 пункту 6 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою КМУ від 06.04.1995 року № 244, відсутність відповідного акта перевірки до моменту видачі директором Департаменту ДАБІ у Львівській області Желихом Р.С. направлення для проведення позапланового заходу, тобто до 07.11.2018 року, виключає таку підставу позапланової перевірки як виявлення факту самочинного будівництва об'єкта. Протоколом про адміністративне правопорушення № 843/18-пз від 21.11.2018 року, складеним головними інспекторами будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Гайвановичем Н.О. стосовно позивача за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 96 КУпАП встановлено повну розбіжність фактичних розмірів і розташування приміщень та конструктивних елементів з тими, що були визначені у будівельному паспорті на забудову земельної ділянки від 12.09.2012 року № 42, невідповідність фактичного розташування житлового будинку до меж її земельної ділянки, яка становить 4,2 м, мінімально допустимій віддалі від об'єкта, який проектується, до меж земельної ділянки, яка складає 5 м, фактичної віддалі будинку до існуючих будівель, що становить 24 м, мінімально допустимій відстані від об'єкта, який проектується, до існуючих будинків і споруд, яка складає 40 м.. Однак, на переконання позивача, зазначена правова норма не передбачає юридичної відповідальності забудовника у разі відхилення від будівельного паспорта. Крім того, інспектори у своєму протоколі не вказали які саме істотно були порушені позивачем норми будівельних норм, стандартів та правил, що власне визначають правовий режим самочинного будівництва в силу ст. 376 ЦК України. Одночасно із складенням даного протоколу головними інспекторами будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Гайвановичем Н.О. та Рудником І.С. був внесений припис № 843/18-пз від 21.11.2018 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, відповідно до якого позивача зобов'язано привести вказаний об'єкт будівництва у відповідність до будівельного паспорта протягом одного місяця з дня отримання цього припису. Позивач вважає, що дії директора Департаменту ДАБІ у Львівській області Желиха Р.С., пов'язані із видачею направлення для проведення позапланового заходу № 843/18-пз від 07.11.2018 року за відсутності відповідної підстави, головних інспекторів будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Гайвановича Н.О. та Рудника І.С., пов'язані із складенням акту перевірки № 843/18-ПЗ від 21.11.2018 року, протоколу про адміністративне правопорушення № 843/18-пз від 21.11.2018 року та внесенням припису № 843/18-пз від 21.11.2018 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, на основі безпідставного направлення, порушують її право на повагу до особистого житла, передбаченого ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 47 Конституції України, а отже, є протиправними. Наявність усіх дозвільних документів свідчить про те, що вона не вчиняла самочинного будівництва і не порушувала прав та інтересів територіальної громади с. Коростів та окремих громадян, що виключає у її діях об'єктивну та суб'єктивну сторону адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 96 КУпАП. Всупереч ст. ст. 245, 247, 280 КУпАП при розгляді 05.12.2018 року справи про адміністративне правопорушення інспектор Департаменту ДАБІ у Львівській області Паєнський А.С. не взяв до уваги подані позивачем пояснення та докази, не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна вона у його вчиненні, а також не з'ясував, чи були підстави для проведення позапланової перевірки, і як наслідок не вжив заходів по закриттю справи за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП, чим порушив її право на справедливий та об'єктивний розгляд справи про адміністративне правопорушення. Стверджує, що головний державний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Паєнський А.С., приймаючи рішення про накладення на мене адміністративного стягнення у вигляді штрафу, діяв за відсутності для цього підстав та у спосіб, який не передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553, статтями 245, 247, 280 КУпАП, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України. Просить на підставі ст. ст. 287-289 КУпАП позов задовольнити.

У поданому 29.12.2018 року відзиві на позовну заяву належно уповноважений представник відповідача Лешик І.П. вважає поданий позов безпідставним, а доводи викладені у ньому необґрунтованими згідно вимог чинного законодавства, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за безпідставністю. Зазначає, що 05.11.2018 року головним інспектором будівельного нагляду Департаменту ДАБІ у Львівській області Гайвановичем Н.О. під час здійснення моніторингу будівництв у Сколівському районі Львівської області було візуальним оглядом встановлено відхилення позивачем під час виконання будівельних робіт від будівельного паспорта від 12.09.2018 року зокрема, два димоходи, які повинні були бути - відсутні; конструкцію даху змінено, у зв'язку із чим подано службову записку № 1013/18/7-2227, якою про встановлений факт проінформовано керівника Департаменту ДАБІ у Львівській області. 07.11.2018 року Департаментом ДАБІ у Львівській області було видано направлення для проведення позапланового заходу № 843/18-пз, яким доручено головним інспекторам будівельного нагляду - Гайвановичу Н.О. та Руднику І.С. у період із 12.11.2018 року по 22.11.2018 року провести перевірку вказаного об'єкту будівництва з підстави виявлення факту самочинного будівництва об'єкту, а саме виявлення відхилень від будівельного паспорту. Вказує, що будівництво, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється на підставі проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров'ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Відтак, відхилення замовником будівництва від отриманого ним-же будівельного паспорта, є самочинним будівництвом, а тому, у відповідача була законом передбачена підстава для проведення перевірки. Вважає, що покликання позивача у позовні заяві на «Порядок накладення штрафів у сфері містобудівної діяльності» затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 244 від 06.04.1995 року є безпідставним, оскільки такий порядок регламентує притягнення до відповідальності юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Зазначає, що дії відповідача відповідають вимогам Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету міністрів України 23.05.2011 року № 553. Також зазначає, що отримання нового будівельного паспорта від 22.11.2018 року є підтвердженням факту виявлених відповідачем порушень щодо відхилення від будівельного паспорта від 12.09.2012 року, оскільки у разі, якщо б позивач здійснював будівництво згідно будівельного паспорту від 12.09.2012 року, у неї не виникало б необхідності отримувати новий будівельний паспорт під час проведення відповідачем перевірки. Окрім того, отримання нового будівельного паспорта від 22.11.2018 року не звільняє позивача від відповідальності за порушення, яке нею вчинялось, оскільки порушення є триваючим.

У відповіді на відзив позивач стверджує про те, що станом на 05.11.2018 року головний інспектор будівельного нагляду Гайванович Н.О. не був ознайомлений із її будівельним паспортом забудови земельної ділянки, виданого та зареєстрованого відділом регіонального розвитку містобудування та архітектури Сколівської РДА Львівської області від 12.09.2012 року за № 42, а тому, відповідно, не міг встановити відхилення фактичної забудови від даного будівельного паспорта, і що у цей день він не проводив моніторингу будівництва у с. Коростів, та й не міг проводити, оскільки здійснення містобудівного моніторингу не входить до повноважень органів державного архітектурно-будівельного контролю. Головний інспектор будівельного нагляду Департаменту ДАБІ у Львівській області Гайванович Н.О., подаючи службову записку заднім числом, та директор Департаменту ДАБІ у Львівській області Желих Р.С., погодивши цю службову записку, перевищили свої службові повноваження, як наслідок порушили її право на повагу до особистого житла, передбаченого ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 47 Конституції України. Тим самим вказані державні службовці разом із представником відповідача Лешиком І.П., подавши завідомо недостовірний письмовий доказ, ввели в оману суд щодо фактичних обставин справи, за що передбачена відповідальність, встановлена ч. 6 ст. 44 КАС України та ст. 384 КК України «подання завідомо недостовірних доказів». Видаючи новий будівельний паспорт, відділ містобудування та архітектури Сколівської РДА Львівської області визначив відповідність намірів забудови земельної ділянки позивача вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Поряд з цим, відхилення від будівельного паспорта без перевищення гранично допустимих параметрів, без порушень прав та інтересів територіальної громади, окремих громадян, за наявності правовстановлюючого документу на земельну ділянку, дозвільного документу на право проведення будівельних робіт, не є самочинним будівництвом у розумінні ст. 376 ЦК України. Тому, позивач вважає, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП., а притягнення до адміністративної відповідальності Департаментом ДАБІ у Львівській області є нічим іншим як упередженим ставленням до неї з боку його керівника Желиха Р.С.. Відтак, позивач просить відхилити мотиви пояснень та аргументів, наведених відповідачем ДАБІ України в особі Департаменту ДАБІ у Львівській області у відзиві на позовну заяву від 26.12.2018 року та задовольнити поданий нею адміністративний позов.

Позивач у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з'явилась.

Уповноважений представник позивача - адвокат Горох В.В. у судовому засіданні поданий адміністративний позов підтримав, просить його задовольнити.

Представник відповідача - головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Гайванович Н.О. у судове засідання щодо розгляду справи по суті з'явився, просив у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, зокрема й при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Встановлено, що відповідно до направлення для здійснення позапланового заходу від 07.11.2018 року № 843/18-пз, виданого 07.11.2018 року директором Департаменту ДАБІ у Львівській області, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил гр. ОСОБА_3 на об'єкті будівництва «Самочинне будівництво житлового будинку на вул. Крушельницької у с. Коростів Сколівського району Львівської області».

За результатами перевірки головними інспекторами Департаменту ДАБІ у Львівській області Рудником І.С. та Гайвановичем Н.О. складено акт від 21.11.2018 № 843/18-ПЗ, яким встановлено, що після перевірки даної будівлі будівельному паспорту, було виявлено повну розбіжність фактичних розмірів і розташування приміщень та конструктивних елементів, з тими, що були вказані у будівельному паспорті, зазначеному у повідомлені, наданому ОСОБА_3, а саме: на першому поверсі два санвузли мали знаходитись між господарським приміщенням і кабінетом, а фактично є один санвузол, який розташований між холом і гаражем; вхід із гаражу до холу здійснюється через господарське приміщення, яке фактично розташоване з іншої сторони відносно гаражу; на першому поверсі сходовий марш мав знаходитись між вітальнею, холом і їдальнею, а фактично розташований тільки у вітальні; їдальня, комора, кабінет і гардероб, які мали бути на першому поверсі, відсутні; вихід на терасу мав бути з вітальні і кабінету, а фактично є тільки з вітальні; на другому поверсі сходовий марш мав знаходитись між житловими кімнатами і холом, а біля зовнішньої стіни є тільки в холі; на другому поверсі мали бути три житлові кімнати і спальня, а є тільки дві житлові кімнати і спальня; гардероб, сауна і бібліотека, які мали бути на другому поверсі, відсутні; лінійний розмір будівлі в осях А-Г, згідно будівельного паспорту мав бути 10.0 м, а фактично є 11.0 м; лінійний розмір будівлі в осях 1-6 мав бути 12.8 м, а фактично є 13.77 м; два димоходи, які повинні бути згідно будівельного паспорту, відсутні; конструкція даху інакша. Згідно вимог до забудови земельної ділянки у с. Коростів, вул. Крушельницької: мінімально допустимі відстані від об'єкта, що проектується, до меж земельної ділянки - 5 м, а фактично ця віддаль є 4.2 м; мінімально допустимі віддалі від об'єкта , який проектується, до існуючих (проектних) будинків і споруд - 40 м, а фактично ця віддаль є 24 м..

10.12.2018 копію акта було вручено позивачу під підпис.

Встановлено й те, що з метою усунення виявлених позаплановою перевіркою порушень Департаментом ДАБІ у Львівській області видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 21.11.2018 № 843/18-пз, яким позивача зобов'язано протягом одного місяця з дня отримання даного припису привести вказаний об'єкт будівництва у відповідність до будівельного паспорта, який отримано позивачем під розписку 22.11.2018 року.

Про виявлені у ході проведення позапланової перевірки факти складено протокол про адміністративне правопорушення від 21.11.2018 року № 843/18-пз-1 стосовно позивача та призначено розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності на 05.12.2018 року об 12.00 год.. У свою чергу, позивач, не погодилась з приписом та протоколом, вважала їх неправомірними, про що зазначила і в акті, і у протоколі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі акта перевірки від 21.11.2018 №843/18-пз та протоколу про адміністративне правопорушення від 21.11.2018 № 843/18-пз-1 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області ДАБІ України Паєнським А.С. було винесено постанову від 05.12.2018 № 179/24/18-ф/пз, якою позивача було визнано винною у здійсненні самочинного будівництва житлового будинку на вул. Крушельницької у с. Коростів Сколівського району Львівської області, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1275 грн..

З метою перевірки виконання вимог припису Департаменту ДАБІ у Львівській області головним інспектором будівельного нагляду Гайвановичем Н.О. у строк з 08.01.2019 року до 22.01.2019 року проведено позапланову перевірку виконання вимог припису від 21.11.2018 № 843/18-пз про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті: «Будівництво житлового будинку на вул. Крушельницької в с. Коростів Сколівського району Львівської області», якою встановлено виконання замовником будівництва ОСОБА_3 виконання вимог припису від 21.11.2018 № 843/18-пз.

Дослідивши та надаючи оцінку усім переліченим вище письмовим доказам, суд вважає за необхідне завернути увагу на таке.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності визначає Закон України «Про архітектурну діяльність», який спрямований на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів. Згідно із ст. 9 вказаного Закону, будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до статті 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» замовники та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані, з-поміж іншого, забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, відшкодовувати завдані їм збитки відповідно до закону.

У свою чергу, згідно з положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», цей Закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Так, згідно із ст. 36 цього Закону, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), об'єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється. Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 27 вищевказаного Закону забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Відповідно до п. 2.16. Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерстварегіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за №103 від 05.07.2011 року, після направлення замовником відповідно до статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідних органів Держархбудінспекції України будівельний паспорт є підставою для виконання будівельних робіт.

Як встановлено судом, позивачем повідомлено про початок виконання будівельних робіт шляхом реєстрації 18.09.2012 року Інспекцією ДАБК у Львівській області за № 3 Повідомлення про початок виконання будівельних робіт на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, виданого та затвердженого відділом регіонального розвитку містобудування та архітектури Сколівської РДА Львівської області від 12.09.2012 року № 42, що надає їй право проводити будівельні роботи до цього часу без оформлення будь-яких додаткових дозвільних документів.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 133486, виданого 28.11.2011 року Управлінням Держкомзему у Сколівському районі Львівської області, позивач володіє на праві власності земельною ділянкою площею 0,2000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Крушельницької у с. Коростів Сколівського району Львівської області.

У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, котрі містяться у частині першій статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Позивачу ставиться у провину істотне порушення будівельних норм та правил під час будівництва на належній їй на праві власності земельній ділянці житлового будинку.

Згідно роз'яснень, котрі містяться у п. п. 22, 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні у кожному випадку з'ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

Оскільки ч. 1 ст. 96 КУпАП є бланкетною нормою і передбачає загальну відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд, то оскаржувана постанова мала б містити конкретизацію матеріальних норм і правил, які начебто було порушено позивачем, а також мала б містити докази того, що будівництво вчинене позивачем з істотним порушенням будівельних норм і правилз відповідними посиланнями на конкретні норми чинного в Україні законодавства.

Суд переконаний, що зазначення в оскаржуваній постанові лише ч. 1 ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», не відображає наявність самого факту порушення та зовсім не конкретизує його складу.

Окрім того, суд наголошує, що позивачу було встановлено місячний строк для виконання з дня вручення припису, тобто у термін - до 22.12.2018 року, проте оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята відповідачем 05.12.2018 року, тобто до закінчення цього строку, у зв'язку з чим суд вважає її такою, що прийнята передчасно.

Також, у матеріалах справи наявний будівельний паспорт для будівництва індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд, виданий та зареєстрований відділом містобудування та архітектури Сколівської РДА від 22.11.2018 року за реєстр. № 102, в якому уповноважений орган містобудування та архітектури уніс відповідні зміни та визначив відповідність намірів забудови земельної ділянки, здійснюваної позивачем, вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Відтак, суд критично оцінює аргументи відповідача щодо істотності порушення позивачем будівельних норм і правил, оскільки такі не підтверджуютья жодними доказами. При цьому судом враховано, що будівництво, вчинене позивачем по вул. Крушельницької в с. Коростів Сколівського району Львівської області, не містить ознак самочинного будівництва, передбачених ст. 376 ЦК України. Позивачем отримано дозвільні документи на здійснення будівництва, таке будівництво здійснюється на земельній ділянці позивача, що була відведена в установленому порядку для цієї мети та без істотних порушень будівельних норм і правил.

Щодо допущених, на думку позивача, порушень під час проведення позапланового заходу (невручення копії наказу та направлення на проведення перевірки), слід зазначити, що суб'єкт містобудування, який вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, то така обставина нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та/або проведенні перевірки. Окрім того, дії посадових осіб відповідача самі по собі, без прийняття відповідного рішення, жодних наслідків для позивача не несуть.

Разом з тим, судом при ухваленні даного рішення враховано, що відповідачем було порушено передбачену Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 процедуру здійснення такого нагляду у виді перевірки здійснення позивачем будівництва житлового будинку на належній їй на праві власності земельній ділянці, оскільки жодних звернень для необхідності проведення відповідної перевірки до відповідача чи органу місцевого самоврядування не надходило, а виявленняголовним інспектором будівельного нагляду Департаменту ДАБІ у Львівській області Гайвановичем Н.О. внаслідок візуального спостереження ззовні істотних порушень позивачем будівельних норм та правил забудови в силу відхилення від будівельного паспорта, про що він доповів керівнику, судом оцінюється критично, особливо при тих встановлених судом обставинах, що на час такого «візуального спостереження» у зазначеної посадової особи не було у наявності існуючого будівельного паспорта позивача на забудову її земельної ділянки, у зв'язку з чим, виявити відхилення, а тим-більше визначити їх істотність, не представлялось можливим.

Наведене вище, з-поміж іншого, свідчить про зібрання відповідачем доказів, котрі лягли в основу у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, з порушенням чинного законодавства, що ставить під сумнів можливість їх врахування уповноваженою посадовою особою відповідача під час винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Так, згідно із ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому суд приймає до уваги, що у відповідності із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях. Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що у силу принципу презумпції невинуватості усі сумніви у винності особи, котра притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що відповідач не довів перед судом наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП, а, відтак, і правомірності оскаржуваного рішення, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

У свою чергу, відсутність складу адміністративного правопорушення, в силу п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови головного державного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Паєнського А.С. № 179/24/18-ф/пз, винесену 05.12.2018 року відносно позивача у справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, котрою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1275 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на те, що згідно з ч. 5 ст. 288 КУпАП України особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору, судові витрати за розгляд справи слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 90, 229, 241-246, 250, 257-258, 262, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Паєнського Андрія Степановича № 179/24/18-ф/пз, винесену 05.12.2018 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, котрою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1275 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач: Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області; місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26; ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 37471912.

Суддя В. Я. Микитин

Повне рішення суду складене 20 лютого 2019 року.