Справа № 240/6064/18
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м.Житомир справа № 240/6064/18

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольсьска Н.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Держпраці у Житомирській області до Фермерського господарства "Межирічка" про застосування заходів реагування,

встановив:

Управління Держпраці у Житомирській області звернулося з позовом до Фермерського господарства "Межирічка" про застосування заходів реагування шляхом зупинення роботи та експлуатації машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки.

В судовому засіданні представник Позивача, Управління Держпраці у Житомирській області, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що в ході планової перевірки було встановлено, що Відповідач виконує роботи (газополумяні роботи, газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах (АЗС), роботи на висоті понад 1,3 метра, роботи із збереження та переробки зерна), експлуатацію машин (технологічні транспортні засоби), механізмів та устаткування (посудини, що працюють під тиском понад 0,05 МПа, електричне устаткування електричних мереж, технологічне обладнання напругою понад 1000В (КТП №146) та АЗС) підвищеної небезпеки без наявних на те дозволів. Не проведено ідентифікацію складу паливно-мастильних матеріалів і складу зберігання мінеральних добрив як об'єктів підвищеної небезпеки та технічне опосвідчення резервуарів.

Крім того, керівник і посадові особи господарства, які відповідають за справний стан, та відповідні працівники, які виконують роботи з підвищеною небезпекою, не пройшли навчання та перевірку знань за нормативно-правовими актами з охорони праці.

На думку представника Позивача, такі порушення загрожують життю та здоров'ю працівників та підлягають негайному усуненню шляхом зупинення роботи і експлуатації.

Представники Відповідача, Фермерського господарства "Межирічка", в судовому засіданні проти позову заперечили і пояснили, що уповноваженою особою Управління Держпраці у Житомирській області була проведена перевірка з грубими порушеннями вимог чинного законодавства та без врахування доводів посадових осіб господарства. Ні в ході перевірки, ні в акті перевірки не зазначено які саме посудини використовуються. В штаті господарства взагалі відсутні посади працівників для газополумяних робіт.

Як пояснили представники Відповідача, Фермерським господарством проведено технічне опосвідчення резервуарів, подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань праці, а тому всі зазначені роботи в господарстві виконуються у відповідності до вимог чинного законодавства. Зазначили, що всі працівники господарства пройшли відповідні навчання, а навантажувачі валкові "Тойота" зняті з експлуатації та в господарстві не використовуються.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача та заперечення представників Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо здійснення державного нагляду за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці регулюються правовими нормами Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V) та Закону України "Про охорону праці" від 14 жовтня 1992року № 2694-ХІІ (надалі-Закон № 2694-ХІІ), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Правовими нормами Закону № 2694-ХІІ із змінами і доповненнями визначено основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, врегульовано за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлено єдиний порядок організації охорони праці в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону № 2694-ХІІ, державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, територіальним структурним підрозділом якого є Позивач по даній справі.

Відповідно до статті 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Держпраці відповідно до Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. N 96, є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику в сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Судом встановлено, що в період з 14.11.2018року по 16.11.2018року уповноваженою особою була проведена планова перевірка Фермерського господарства "Межирічка" з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, за результатами якої був складений акт перевірки від 16.11.2018року.

В розумінні вимог ст.9 КАС України правомірність призначення, проведення вказаної позапланової перевірки не є предметом судового розгляду в даній справі. За зверненням Відповідача вказані питання можуть бути предметом самостійного судового розгляду в окремій адміністративній справі.

Як зазначено в даному акті перевірки та в позові, Відповідач:

- без наявних дозволів виконує газополумяні роботи, газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах (АЗС), роботи на висоті понад 1,3 метра, роботи із збереження та переробки зерна), які відносяться до робіт підвищеної небезпеки;

- без наявних дозволів здійснює експлуатацію машин (технологічні транспортні засоби), механізмів та устаткування (посудини, що працюють під тиском понад 0,05 МПа, електричне устаткування електричних мереж, технологічне обладнання напругою понад 1000В (КТП №146) та АЗС), які відносяться до робіт підвищеної небезпеки;

- не проводить ідентифікацію складу паливно-мастильних матеріалів і складу зберігання мінеральних добрив як об'єктів підвищеної небезпеки та технічне опосвідчення резервуарів.

Крім того, керівник і посадові особи господарства, які відповідають за справний стан, та відповідні працівники, які виконують роботи з підвищеною небезпекою, не пройшли навчання та перевірку знань за нормативно-правовими актами з охорони праці.

На думку представника Позивача, такі порушення загрожують життю та здоров'ю працівників та підлягають негайному усуненню шляхом зупинення роботи і експлуатації.

Вказані доводи Позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як в не повній мірі відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, з огляду на таке.

Безспірно, згідно з частиною третьою статті 21 Закону N 2694-XII роботодавець (власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, і фізична особа, яка використовує найману працю) повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 N1107 затверджено Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - Порядок N1107). У разі, якщо підприємство виконує роботи підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 2 до Порядку, та експлуатує машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3 до Порядку, то йому необхідно отримати дозвіл на виконання таких робіт та на експлуатацію (застосування) таких машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Якщо підприємство виконує роботи підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 6 до Порядку, та експлуатує (застосовує) машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 7 до Порядку, то йому необхідно подати декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Суд враховує та визнається сторонами, що відповідно до додатків 2, 3 Порядку N1107 газополум'яні роботи, роботи, що виконуються за допомогою механічних підіймачів, газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах можуть виконуватися за наявності відповідних дозволів. Аналогічно, лише за наявності спеціальних дозволів може експлуатуватися устаткування напругою понад 1000 В (електричне устаткування електричних станцій та мереж, технологічне електрообладнання) та посудини, що працюють під тиском понад 0,05 МПа.

Судом встановлено наявність у Відповідача спеціального дозволу №475.14.18 на виконання робіт підвищеної небезпеки (технічне обслуговування устаткування підвищеної небезпеки (посудин, що працюють під тиском понад 0,05 МПа), зберігання балонів із зрідженим та стисненим киснем), та на зварювальну роботи

Судом встановлено наявність у Відповідача спеціального дозволу №476.14.18 на експлуатацію посудин, що працюють під тиском понад 0,05 МПа.

Ці обставини встановлені при дослідженні судом вказаних дозволів із терміном їх дії з 28.05.2014року по 27.05.2019року (а.с.152-153).

Одночасно суд зазначає, що Позивачем всупереч вимогам ч.1 ст.77 КАС України не надано жодних належних та допустимих доказів щодо виконання Відповідачем газополум'яних робіт та експлуатації електричного устаткування електричних мереж напругою понад 1000В (КТП №146).

При цьому, суд враховує доводи представників Відповідача щодо невиконання в господарстві жодних газополум'яних робіт, відсутності в штатному розпису відповідних посад для таких робіт, та щодо правомірної експлуатації електричного устаткування електричних мереж напругою до 1000В.

Ці обставини встановлені при дослідженні судом штатного розпису Відповідача (а.с.99) та матеріалів технічного звіту Інженерно-технічного центру "ЕЛТЕХ" по виконаним випробуванням та електричним вимірам в електроустановці до 1000В, що використовуються Відповідачем (паспорти, протоколи, акти, тощо) (а.с.22-84).

Одночасно суд враховує, що відповідно до висновків ТОВ "Інноваційний центр Нове життя" від 11.01.2019року, досліджених судом, технічний стан резервуарів, які використовуються Відповідачем, відповідає вимогам нормативних документів та придатний до експлуатації (а.с.129-151).

Суд зазначає, що Позивачем всупереч вимогам ч.1 ст.77 КАС України не надано жодних належних та допустимих доказів щодо віднесення навантажувачів "Тойота" до "вантажопідіймальних машин", які можуть використовуватися за наявності спеціального дозволу згідно додатку 3 Порядку N1107, чи до "технологічних транспортних засобів", які можуть використовуватися за наявності декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці згідно додатку 7 Порядку N1107.

При цьому, суд враховує, що згідно наказу Відповідача від 21.11.2018року, дослідженого судом, навантажувачі "Тойота" зняті з експлуатації (а.с.100), а згідно договору з ДП Житомирський експертно-технічний центр Держпраці" здійснюється їх технічний огляд (а.с.126-128).

Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до додатків 6, 7 Порядку N1107, що роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра, роботи із збереження та переробки зерна і зварювальні роботи та експлуатація технологічних транспортних засобів можуть здійснюватися лише на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Судом встановлено, що Відповідачем декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці була подана 15.01.2019року, що надає йому (Відповідачу) право на виконання вказаних робіт та експлуатацію технологічного транспорту.

Суд вважає безпідставними і такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, доводи представника Позивача, що зазначена декларація не була зареєстрована і повернута Відповідачу.

Так, за приписами частини п'ятої статті 4 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" суб'єкт господарювання має право на здійснення певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності на підставі подання декларації без отримання документа дозвільного характеру, за винятком тих видів господарської діяльності, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Реєстрацію декларацій здійснює дозвільний орган на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня отримання декларації шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Приписами абзацу третього частини п'ятої статті 4 цього ж Закону прямо зазначено, що відмова у реєстрації декларації не допускається. Тобто, Відповідач вважається особою, яка подала вказану декларацію як відповідний дозвільний документ.

Суд вважає також безпідставними доводи Позивача та його представника в суді щодо не проведення Відповідачем ідентифікації складу паливно-мастильних матеріалів і складу зберігання мінеральних добрив як об'єктів підвищеної небезпеки.

Безспірно, ідентифікації об'єктів підвищеної небезпеки передбачена положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 N 956 "Про ідентифікацію та декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки" (надалі - постанова N 956).

Як зазначено в пункті четвертому вказаної постанови, потенційно небезпечний об'єкт вважається об'єктом підвищеної небезпеки відповідного класу у разі, коли значення сумарної маси небезпечної або декількох небезпечних речовин, що використовуються або виготовляються, переробляються, зберігаються чи транспортуються на об'єкті, дорівнює або перевищує встановлений норматив порогової маси. Нормативи порогових мас небезпечних речовин затверджені вказаною постановою N 956

Всупереч вказаним вимогам Позивачем не надано суду жодних доказів того, що саме в складі паливно-мастильних матеріалів та в складі зберігання мінеральних добрив мають місце перевищення відповідних Нормативів порогових мас небезпечних речовин, а тому вони (склади) відносяться до об'єктів підвищеної небезпеки і, відповідно, підлягають обов'язковій ідентифікації.

Суд вважає також безпідставними доводи Позивача та його представника в суді, що керівник і посадові особи господарства, які відповідають за справний стан, та відповідні працівники, які виконують роботи з підвищеною небезпекою, не пройшли навчання та перевірку знань за нормативно-правовими актами з охорони праці.

В судовому засіданні встановлено та визнається представником Позивача, що за договором з ОКП "Обласний учбово-курсовий комбінат житлово-комунального господарства Житомирської обласної ради" вказані особи Відповідача пройшли навчання та перевірку знань за нормативно-правовими актами з охорони праці та отримали відповідні посвідчення (а.с.85-97).

Таким чином, Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів виконання Відповідачем певних робіт і експлуатації машин, механізмів та устаткування, які відносяться до робіт підвищеної небезпеки, без відповідних дозволів.

З огляду на викладене, суд робить висновок, що позовні вимоги Управління Держпраці у Житомирській області щодо застосування до Фермерського господарства "Межирічка" заходів реагування шляхом зупинення роботи та експлуатації машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не підтверджуються наявними у справі доказами, а тому є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.139-143 КАС України відсутні підстави для відшкодування судових витрат Позивача по даній справі.

Керуючись статтями 2,90,139-143,242-245,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Управління Держпраці у Житомирській області до Фермерського господарства "Межирічка" про застосування заходів реагування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 25 лютого 2019 року