Справа № 200/13343/18-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 р. Справа№200/13343/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., за участі секретаря судового засідання Грисюк І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом відділу освіти Селидівської міської ради

до Головного управління Держпраці у Донецькій області

про визнання протиправною та скасування постанови від 26 жовтня 2018 року № ДЦ 1188/553/АВ/П/ІП-ФС

за участю:

представника позивача: Федоренко А.Ю., за дов. від 17.08.2018 року,

представника відповідача: Мізерної О.В., за дов. від 31.01.2019 року

Відділ освіти Селидівської міської ради звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови від 26 жовтня 2018 року № ДЦ 1188/553/АВ/П/ІП-ФС про накладення штрафу в розмірі 3723,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначає, що відповідно до наказу від 18 вересня 2018 року № 1120, направлення на перевірку від 19 вересня 2018 року № 737/04-3/15-14-12 посадовими особами Головного управління Держпраці у Донецькій області у період з 20 вересня 2018 року по 26 вересня 2018 року було проведено інспекційне відвідування та складено акт № ДЦ 1188/553/АВ інспекційного відвідування/невиїзного інспектування відділу освіти Селидівської міської ради з питань дотримання вимог законодавства про працю.

В ході інспекційного відвідування встановлено в порушення ч. 1 та 2 ст. 115 КЗпП України ч. 3 ст. 24 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» в частині несвоєчасної сплати заробітної плати два рази на місяць та несвоєчасної виплаті при звільненні працівників не в день звільнення.

Позивач зазначив, що факти, вказані в акті інспекційного відвідування від 26 вересня 2018 року мали місце з підстав бюджетного фінансування установи позивача, тобто з причин, що не залежали від керівництва відділу освіти Селидівської міської ради.

Отже, відділ освіти Селидівської міської ради позбавлений вільних коштів та можливості розпоряджатися ними на власний розсуд.

Зазначає, що остаточні розрахунки заробітної плати (авансу) та розрахунки із звільненими працівниками відділом освіти Селидівської міської ради.

На підставі вказаного акту від 26 вересня 2018 року Головним управлінням Держпраці в Донецькій області прийнято постанову від 26 жовтня 2018 року № ДЦ 1188/553/АВ/П/ІП-ФС про накладення штрафу в розмірі 3723,00 гривень.

Таким чином, вважає, що в діях позивача немає вини щодо порушення законодавства про працю, тому прийняття постанови від 26 жовтня 2018 року про накладення штрафу в розмірі 3723,00 гривень на підставі акту проведення інспекційного відвідування вважає протиправним.

З зазначених причин позивач просить задовольнити позовні вимоги та визнати протиправною та скасувати постанову від 26 жовтня 2018 року № ДЦ 1188/553/АВ/П/ІП-ФС.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18 грудня 2018 року.

18 грудня 2018 року в судовому засіданні, протокольною ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 16 січня 2019 року.

16 січня 2019 року відкладено підготовче засідання на 28 січня 2019 року.

28 січня 2019 року в судовому засіданні, протокольною ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено до розгляду справи по суті на 18 лютого 2019 року.

Представником відповідача надано письмовий відзив (а.с. 48-50). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що на підставі Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 295 посадовими особами Головного управління Держпраці у Донецькій області було здійснено інспекційне відвідування позивача, за результатами якого було винесено припис від 26 жовтня 2018 року № ДЦ 1188/553/АВ/П та прийнято спірну постанову від 26 жовтня 2018 року № ДЦ 1188/553/АВ/П/ІП-ФС про накладення штрафу в розмірі 3 723,00 гривень за порушення законодавства про працю.

Зазначає, що позивачем було виконано вимоги припису, проте, постанова про застосування штрафу за порушення законодавства про працю виноситься незалежно від факту усунених порушень.

Таким чином, Головне управління Держпраці у Донецькій області має право відповідно до чинного законодавства проводити перевірки суб'єктів господарювання на предмет дотримання вимог законодавства про працю у формі інспекційних відвідувань та застосовувати, передбачені законодавством штрафні санкції за порушення законодавства про працю.

З зазначених причин відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відділ освіти Селидівської міської ради є юридичною особою з кодом 02142916, що підтверджується Положенням позивача (а.с. 18-26).

Згідно з пунктом 1.3 Положення відділ освіти фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету.

Відповідно до пункту 1.5 Положення відділ освіти є неприбутковою організацією, утворене та зареєстроване в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення).

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пункту 7 Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Наказом Державної служби України з питань праці від 04 лютого 2016 року № 8 затверджено Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області.

Згідно з пунктом 1 Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області, Головне управління Держпраці у Донецькій області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Повноваження Управління Держпраці поширюються на територію Донецької області.

Суд зазначає, що до утворення Державної служби України з питань праці існувало дві окремі служби, зокрема, Держпраці України з територіальними Державним інспекціями з питань праці, яка здійснювала контроль за додержанням законодавства про працю з таких основних питань: про трудовий договір і ведення трудових книжок; про робочий час і час відпочинку; про оплату праці, гарантії і компенсації; про укладання та виконання галузевих і регіональних угод, колективних договорів; про трудові відносини у разі банкрутства та приватизації підприємств; про відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків; про працю жінок, молоді, інвалідів та інших категорій громадян, які потребують соціального захисту; про трудову дисципліну і матеріальну відповідальність працівників; про виплату працівникам допомоги з державного соціального страхування та Держгірпромнагляд України з територіальними управліннями Держгірпромнагляду, який забезпечував реалізацію державної політики з промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду, охорони надр та державного регулювання у сфері безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

Виходячи з різних функцій, основним нормативним актом, на підставі якого діяли інспекції з питань праці був Кодекс законів про працю України, а управління Держгірпромнагляду діяли на підставі Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

З дати затвердження Положення про Державну службу України з питань праці, тобто, з 11 лютого 2015 року функції зазначених двох органів фактично об'єднані.

Відповідно до направлення на проведення інспекційного відвідування відділу освіти Селидівської міської ради від 18 вересня 2018 року № 461/04.3/15-14-12, яке підписано заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області (а.с. 65), виданого на підставі наказу начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області від 18 вересня 2018 року № 1120 (а.с. 66), посадовим особам Головного управління Держпраці у Донецькій області доручено в період з 20 вересня 2018 року протягом п'яти робочих днів провести інспекційне відвідування з питань дотримання вимог законодавства про працю в частині нарахування та виплати заробітної плати.

Суд зазначає, що правовою підставою наказу на проведення інспекційного відвідування вказано пп. 1 п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Наказ про проведення інспекційного відвідування від 18 вересня 2018 року № 1120, в свою чергу, прийнято за результатами звернення громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на урядову гарячу лінію 1545 з підстав несвоєчасної сплати заробітної плати відділом освіти (а.с. 75-77).

Як пояснила представник позивача вказані особи не працюють у відділі освіти Селидівської міської ради.

18 вересня 2018 року винесено повідомлення № 04.3-13-6/9437-18 про проведення інспекційного відвідування суб'єкта господарювання (а.с. 64).

26 вересня 208 року інспекторами праці Кравченко Н.І., Павловою Ю.О., Бояринцевим О.В. складено акт № ДЦ 474/553/АВ інспекційного відвідування/невиїзного інспектування відділу освіти Селидівської міської ради (а.с. 8-13).

Вказаним актом встановлено порушення ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» в частині несвоєчасної сплати заробітної плати два рази на місяць та несвоєчасної виплати при звільненні працівників, не в день звільнення.

Приписом від 26 вересня 2018 року № ДЦ 1188/553/АВ/П позивачеві запропоновано у строк до 20 жовтня 2018 року усунути виявлені порушення (а.с. 14-15).

Сторони погоджуються, що вищевказані порушення усунуто позивачем своєчасно, про що також свідчать платіжні доручення (а.с. 29-39) та роздруківка з казначейського рахунку позивача (а.с. 40-42).

Постановою від 26 жовтня 2018 року № ДЦ 1188/553/АВ/П/ІП-ФС на позивача накладено штраф в розмірі 3 723,00 гривень (а.с. 16-17).

Суд зазначає, що спосіб та форми здійснення заходів державного нагляду (контролю) встановлюються виключно законами.

У відповідності до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює Держпраці та її територіальні органи, в тому числі й Головне управління Держпраці у Донецькій області у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Порядок № 295).

Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Надаючи оцінку правомірності постанови відповідача від 26 жовтня 2018 року про накладення штрафу на позивача, суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Зазначені вимоги закріпленні також у Кодексі законів про працю України.

Так, відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні передбачена статтею 117 КЗпП України.

Так, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Як зазначено вище, позивачем в самостійному порядку усунуте вказане порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Суд звертає увагу, що частина перша статті 265 КЗпП України містить такий необхідний для застосування відповідальності елемент, як вина.

Більш детальний розпис порушень законодавства про працю міститься в частині 2 статті 265 КЗпП України.

Оскаржувана постанова від 26 жовтня 2018 року містить посилання на абзац 8 частини 2 статті 265 КЗпП України.

Відповідно до абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність за порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Певні обставини щодо вини роботодавця повинні бути підтверджені належними для них засобами доказування.

Відповідно ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, з пояснень представника відповідача вбачається, що позивач до адміністративної відповідальності не притягався, протокол про адміністративне правопорушення згідно статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно позивача не складався.

Отже, вина позивача як роботодавця у вчиненні такого правопорушення як несвоєчасна виплата заробітної плати, яку повинен був встановити відповідач не підтверджений належними засобами доказування.

Як зазначено вище, відділ освіти фінансується виключно за рахунок коштів місцевого бюджету.

Листом від 24 жовтня 2018 року фінансове управління Селидівської міської ради повідомило позивача, що несвоєчасне фінансування заробітної плати за вересень 2018 року та невиплата розрахункових коштів у день звільнення станом на 26 вересня 2018 року виникла внаслідок недоотримання податку на доходи фізичних осіб від підприємства ДП «Селидіввугілля» (а.с. 28). Фінансове управління також пояснило, що з 17.01.2018 року виплата заробітної плати працівникам бюджетних установ здійснюється виключно за утримання короткотермінових позик з єдиного казначейського рахунку.

Позивачем в доказ відсутності його вини у неповному фінансуванні надано інформацію щодо фінансування по відділу освіти за період 01.01.2018-26.09.2018 та реєстр бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів.

Відтак, оскільки позивач своєчасно реєстрував свої зобов'язання по заробітній платі працівників, його вини у несвоєчасному фінансуванні з місцевого бюджету не вбачається.

Згідно до приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні № 37801/97 від 01 липня 2003 р. по справі «Суомінен проти Фінляндії» Європейський суд вказав, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Як зазначено в рішенні по справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Крім того, суд враховує, що принцип презумпції невинуватості перш за все є гарантією процесуального характеру по кримінальних справах, але за висновками ЄСПЛ його сфера застосування є значно ширшою: він є обов'язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для всіх інших державних органів. Так, на думку ЄСПЛ, замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад.

Висновок (а по суті констатація, якій не передували фактичне встановлення обставин, їх оцінка та аналіз) про порушення позивачем вимог чинного законодавства, здійснений без врахування всіх обставин та документів, що мали бути враховані при прийнятті оскаржуваної постанови.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність обставин, вказаних в акті інспекційного відвідування від 26.09.2018 року, за яких застосовується штраф, передбачений абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, що свідчить про невідповідність оскаржуваної постанови від 26.10.2017 року № ДЦ 1188/553/АВ/П/ІП-ФС фактичним обставинам та положенням ст. 265 КЗпП України.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України У виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги відділу освіти Селидівської міської ради (місцезнаходження згідно даний з ЄДР: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Нагорна, буд. 36, ) до Головного управління Держпраці у Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф'єва, буд. 82, ) про визнання протиправною та скасування постанови від 26 жовтня 2018 року № ДЦ 1188/553/АВ/П/ІП-ФС про накладення штрафу в розмірі 3723,00 гривень - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Донецькій області від 26 жовтня 2018 року № ДЦ 1188/553/АВ/П/ІП-ФС про накладення штрафу в розмірі 3 723,00 гривень.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь відділу освіти Селидівської міської ради () судові витрати з судового збору у розмірі 1841 (одну тисячу вісімсот сорок одну) гривню 00 копійок.

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в присутності представників сторін 18 лютого 2019 року.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 25 лютого 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Голубова Л.Б.