Справа № 280/5045/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 280/5045/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Семілла Агро» на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 р. (суддя Кисіль Р.В.) в справі № 280/5045/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Семілла Агро» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Семілла Агро» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі ДФС) про визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 378114/41467378 від 07.12.2017 р.; зобовязання зареєструвати податкову накладну № 11 від 11.11.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних у день її направлення 29.11.2017 р.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 р. позовна заява повернута позивачеві.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу з підстав неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт вказує, що позивачем спірне рішення отримано 03.01.2018 р., позов подано в межах строку, встановленого п. 56.18 ст. 56, ст. 102 Податкового кодексу України, тобто 1095 днів.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі ч. 2 ст. 312 КАС України у звязку з подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, зазначену у п. 3 ч. 1 ст. 294 КАС України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції ухвалою від 03.12.2018 р. позовну заяву ТОВ «Семілла Агро» залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позову 10 днів з дня вручення ухвали. Підставою залишення позову без руху судом першої інстанції вказано про невідповідність позову п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України в частині не зазначення наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позову, а також ч. 6 ст. 161 КАС України в частині пропуску строку звернення до суду та відсутності заяви про поновлення такого строку.

Ухвалою від 17.12.2018 р. позовна заява повернута позивачеві з підстав, визначених ч. 2 ст. 123 КАС України, не подання позивачем заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Суд вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що предметом оскарження є рішення комісії ДФС яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 378114/41467378 від 07.02.2017 р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 11 від 11.11.2017 р.

Виходячи зі змісту позову, спірне рішення оскаржене платником податків в адміністративному порядку шляхом подання скарги № 57 від 15.12.2017 р. Рішенням комісії з питань розгляду скарг від 26.12.2017 р. № 42275/41467378, яке отримано позивачем 03.01.2018 р., скарга платника податків залишена без задоволення, а рішення без змін.

За приписами статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обовязковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність субєкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність субєкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено субєктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до субєкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність субєкта владних повноважень.

Відтак, процесуальним законом передбачена можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Нормою, що регулює питання застосування строків звернення до адміністративного суду з позовами про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючого органу є приписи пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, відповідно до якого з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору (застосовується редакція Податкового кодексу України, чинна на час виникнення спірних правовідносин).

При цьому пунктом 56.23 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється у порядку, визначеному цією статтею з урахуванням певних особливостей.

Статтею 102 Податкового кодексу України передбачено строк давності тривалістю 1095 днів.

Водночас, пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Тобто, приписи пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу щодо місячного строку оскарження рішення контролюючого органу в судовому порядку у разі проведення процедури адміністративного оскарження стосується оскарження податкових повідомлень-рішень або інших рішень контролюючого органу про нарахування грошового зобовязання.

В спірному випадку предметом оскарження є рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, тому приписи п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу до цих правовідносин не застосовуються.

За приписами пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

За таких обставин суд приходить до висновку, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено.

Відповідно, висновок суду першої інстанції про недотримання позивачем строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, є помилковим.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Семілла Агро» на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 р. в справі № 280/5045/18 задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 р. в справі № 280/5045/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Семілла Агро» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії скасувати.

Направити справу № 280/5045/18 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 20.02.2019 р. та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 20.02.2019 р

ОСОБА_2 ОСОБА_1

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш