Справа № 1.380.2019.000846
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000846
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 лютого 2019 року м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Карп'як О.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання до їх вчинення,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (79019, м. Львів, пр. Чорновола, 4) про визнання протиправними дій та зобов'язання до їх вчинення, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтовною площею 0,1000 га на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району, оформленої листом від 17.09.2018 року № 31-13-0-31-8448/2-18 "Про розгляд клопотання";

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтовною площею 0,1000 га на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 160, 161, 172 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у позовній заяві зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

У позовній заяві позивачем не зазначено код ЄДРПОУ відповідача.

Відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, ні в позовній заяві, ні в доданих до неї документах, позивачем таке підтвердження не надано.

Відповідно до п.8 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.2 ст.79 КАС України, позивач повинен подати суду докази разом із поданням позовної заяви.

Статтею 94 КАС України визначено порядок подання письмових доказів та вимоги до них. Так, відповідно до частини другої вказаної статті письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частинами четвертою, п'ятою статті 94 КАС України визначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлення документів" (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55).

За вказаним правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається:

- зі слів "Згідно з оригіналом";

- назви посади;

- особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища;

- дати засвідчення копії і проставляють нижче підпису.

Також у випадку, якщо документ складається з кількох сторінок, то копії знімаються зі всіх сторінок, які потім можна засвідчити і у такий спосіб: прошити разом, напис "Копія" проставляється на першій із прошитих сторінок, кінчики ниток має бути заклеєно клаптиком паперу, так, щоб нитки виглядали з - під цього паперу. Обов'язково зверху цього паперу робиться напис: "Пронумеровано і прошнуровано (кількість аркушів цифрою і прописом) аркушів", вказується посада особи, яка завіряє копію, її підпис, прізвище, ініціали і дата. Все це скріплюється печаткою таким чином, щоб частина відбитку була проставлена на приклеєному клаптику паперу, а частина - на самому аркуші копії документа.

Оригінали ж документів подаються до суду, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також у інших випадках на вимогу суду.

В порушення зазначених вимог позивачем до позовної заяви додані копії документів, які належним чином не засвідчені.

Орім того, слід звернути увагу позивача на те, що подані ним копії судових рішень на підтвердження обставин, вказаних у позовній заяві, виготовлені за допомогою фототехніки та шляхом друку з Єдиного державного реєстру судових рішень містять знеособлену інформацію та завірені ним, що є неприпустимим.

Відповідно до частини першої статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Не засвідченні належним чином докази є недопустимими доказами у справі, така ж правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 11.07.2018 (справа №904/8549/17).

В порушення зазначених вимог жоден із доданих до позовної заяви копій документів не засвідчений належним чином, а відтак документи, додані до позовної заяви, не можуть вважатися засвідченими належним чином.

Відтак, позивачу слід подати копії документів, що долучаються до позовної заяви з відмітками, що відповідають вищенаведеним вимогам або подати оригінал таких документів.

Позивач зазначає, що звертався до відповідача із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,1 га на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району, однак доказів на підтвердження цих обставин не надає.

Окрім того, суддя звертає увагу позивача, що до позовної заяви додана ксерокопія листа відповідача від 17.09.2018 року №312-18, з якої не вбачається її змісту, якість якої є досить поганою та нечитаємою.

Таким чином, до суду не надано жодних доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не вказано і причин неможливості їх подання.

В контексті наведеного слід зазначити, що відповідно до підходу, висловленого Вищим адміністративним судом України, як судом першої інстанції, відносно дотримання вимог до позовної заяви, зокрема, в ухвалі від 02.01.2015 у справі №800/590/14, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти.

При цьому, підставою позову є обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача. Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. Позовні вимоги відповідають предмету позову.

Аналогічний підхід підтримано Верховним Судом України при перегляді ухвал Вищого адміністративного суду України, як судом першої інстанції, зокрема, в рішеннях 17.03.2015, від 24.02.2015, від 27.01.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, враховуючи наведене, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків відповідно до ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст., 160, 161, 169,171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

у х в а л и в:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк, протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків шляхом:

- зазначення коду ЄДРПОУ відповідача;

- зазначення власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- подання доказів в оригіналі або належним чином засвідчених копій, на підтвердження обставин, що вказані у позові та зазначені в додатках до позовної заяви;

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

3.Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

4. У випадку невиконання вимог ухвали по усуненню недоліків позовної заяви у визначений термін, така буде вважатись неподаною та повернута позивачеві відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в апеляційному порядку окремо не оскаржується.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна