Справа № 753/20258/18
Суддя: Сирбул О. Ф.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/34/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2019 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання - Расуловій А.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Поліцейського роти 1 батальйону 1 полку 2 Управління патрульної поліції в м. Києві Киричука Максима Миколайовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення винесену відповідачем, поліцейським роти 1 батальйону 1 полку 2 УПП в м. Києві Киричуком М.М., серії НОМЕР_2 від 27.09.2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.09.2018 року він перебував у автомобілі ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1, по просп. Бажана, 3 в м. Києві. В цей час на місце зупинки автомобіля прибули посадові особи патрульної поліції з вимогою до позивача надати посвідчення водія, на що позивач повідомив, що не здійснював керування вказаним автомобілем.

У подальшому, 09.10.2018 року позивачем по пошті було одержано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НОМЕР_2 від 27.09.2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Зазначене рішення відповідача, як суб'єкта владних повноважень, позивач вважає незаконним, вказуючи на порушення відповідачем вимог КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи та процедури її розгляду, забезпечення його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 268 КУпАП. Зокрема, звертає увагу на те, що порушення правил дорожнього руху, про які вказано відповідачем у оскаржуваній постанові він не допускав, а оскаржувана постанова винесена відповідачем за відсутності доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки фактично він не керував автомобілем, в той час як вимога про пред'явлення для перевірки посвідчення водія була висловлена відповідачем відразу по його прибуттю на місце стоянки автомобіля.

Ухвалою судді від 18.07.2018 в справі відкрито провадження, прийнято рішення про проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити.

Відповідач та третя сосба в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, крім того, від представника третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, згідно яких представник третьої особи заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши адміністративну справу, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.09.2018 року о "01" год. "45" хв. позивач, ОСОБА_2, перебував в салоні автомобіля ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1, по просп. Бажана, 3 в м. Києві.

На місці зупинки автомобіля посадовими особи патрульної поліції позивачеві пред'явлено вимогу про пред'явлення для перевірки посвідчення водія, на що позивач повідомив, що не здійснював керування вказаним автомобілем.

За вказаною адресою відповідачем, поліцейським роти 1 батальйону 1 полку 2 УПП в м. Києві Киричуком М.М., відносно позивача розглянуто справу про адміністративне правопорушення.

За результатами розгляду справи відповідач виніс постанову серії НОМЕР_2 від 21.09.2018 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до зазначеної постанови відповідач встановив, що позивач 27.09.2018 року о 01.45 год., керуючи автомобілем ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1, по просп. Бажана, 3 в м. Києві, порушив п. 2.1 а) Правил дорожнього руху, зокрема, не пред'явив на законну вимогу посвідчення водія відповідної категорії.

Вказані дії позивача відповідач кваліфікував за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою передбачено склад адміністративного правопорушення, об'єктивна сторона якого включає керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Позивачем оспорюється винесена відповідачем постанова як протиправна, з огляду на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення йому не було забезпечено можливості користуватися у повному обсязі його правами, в також на відсутність з його боку порушення Правил дорожнього руху.

Крім того, судом встановлено, що разом із оскаржуваною постановою, відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він, 27.09.2018 року, близько 01 год. 45 хв., у м. Києві, по просп. Бажана, 3, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: явно виражений запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нерозбірлива мова. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2018 року на ОСОБА_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 28.01.2019 року постанову Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2018 року щодо ОСОБА_2 скасовано. Провадження у справі закрито у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вказаною постановою Київського апеляційного суду від 28.01.2019 року встановлено, що у вину ОСОБА_2 було поставлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у тому, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Однак, такий висновок не ґрунтується на зібраних у справі доказах і погодитись із ним не можливо, оскільки матеріали справи не містять даних, які би підтверджували факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом. Так, із початку з'ясування обставин правопорушення ОСОБА_2 факт керування транспортним засобом заперечувався. Будь-яких доказів, які би цей факт підтверджували поліцейськими не надано. Із пояснень свідків неможливо зробити висновок про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов'язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною першою ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Зі змісту ст. 288 КУпАП, ст.ст. 19, 20 КАС України слідує, що рішення, дія чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути оскаржені до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Надаючи оцінку аргументам позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено склад адміністративного правопорушення, об'єктивна сторона якого полягає, в т.ч., у керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

За ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені частинами першою, другою і четвертою статті 126 покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до положень частини другої статті 283 КУпАП, постанова, серед іншого, повинна містити: опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, в т.ч., про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно частин другої та третьої ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, дотримання вимог закону, якими визначено порядок та ін. процесуальні питання розгляду справи про адміністративне правопорушення є необхідною умовою законності прийнятого за результатами її розгляду рішення. Таке рішення не може бути визнане законним, якщо порушення закону, допущене під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було істотним та призвело до ущемлення прав та інтересів учасника справи. Не може бути визнане обґрунтованим рішення, прийняте без урахуванням усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд знаходить позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови обґрунтованими.

Порушення закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення, про допущення яких відповідачем стверджує позивач, зокрема, не з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, внаслідок порушення процедури її розгляду, не забезпечення у повному обсязі його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 268 КУпАП, визнаються судом істотними, які порушують законні права та інтереси позивача.

Згідно правил установлених ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, а також факту вчинення позивачем правил дорожнього руху, вказаних у оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою /рішення від 18 вересня 2015 року у справі «Ушаков та Ушакова проти України» п. 78, заява № 10705/12; рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», п. 161, Series А заява №25/.

За таких обставин оскаржувана постанова не може бути визнана законною, оскільки з боку відповідача на надано доказів, які підтверджують правомірність прийнятого ним рішення, а доводи позивача про порушення відповідачем вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо не з'ясування всіх обставин, які мають значення для її вирішення, не забезпечення у повному обсязі його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 268 КУпАП, визнані судом істотними, які порушують законні права та інтереси позивача.

Частиною першою ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, позов належить задовольнити, скасувати постанову відповідача, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як незаконну та закрити провадження у справі.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 6-9, 19-20, 72-78, 90, 241-246, 286, 293 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Поліцейського роти 1 батальйону 1 полку 2 Управління патрульної поліції в м. Києві Киричука Максима Миколайовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову, винесену поліцейським роти 1 батальйону 1 полку 2 Управління патрульної поліції в м. Києві Киричуком Максимом Миколайовичем, серії НОМЕР_2 від 27.09.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :