Справа № 826/11758/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Земляної Г.В., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІАГРО" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФІАГРО" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м.Києві від 12 липня 2018 року № та № .

Позовні вимоги було мотивовано тим, що Відповідачем, на думку Позивача, було протиправно визначено код товару за УКТ ЗЕД та нараховано Позивачу податки. При цьому, Позивач посилається на функціональне призначення ввезеного товару та докази, які надавалися під час його митного оформлення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІАГРО" задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 12 липня 2018 року № та № .

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Головного управління ДФС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІАГРО" відмовити.

В апеляційній скарзі Відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Відповідач зазначає, що «Універсальний розкидач Веrgmann ТSW 5210 S/W» та «Універсальний розкидач Веrgmann ТSW 6240 S/W» приводяться в дію валом відбору потужності трактора та наявність донного транспортера у конструкції забезпечує виконання функції рухомого днища для розвантаження різних вантажів. Також, причепи з рухомим днищем і пристроєм, що подрібнює та розкидає, які дозволяють їм у процесі розвантаження працювати як розкидачі твердих і рідиноподібних добрив, з ємністю на колесах, зазвичай обладнану пластинами, що розкидають, або жолобами (лопатами), включаються до товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД. В той же час, до товарної позиції 8716 включаються несамохідні транспортні засоби (без механічного приводу), що мають одне колесо чи більше і які призначенні для перевезення вантажів або людей. Також, транспортні засоби цієї товарної позиції розраховані на буксирування іншими транспортними засобами (тракторами, вантажними автомобілями тощо).

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства. Також, ТОВ «ПРОФІАГРО» вказує на те, що визначальним для класифікації товару (в призмі розбіжностей між кодом товару «Причепи та напівпричепи; інші несамохідні транспортні засоби, їх частини: причепи та напівпричепи з самозавантаженням або саморозвантаженням, для використання у сільському господарстві» та кодом товару «Машини сільськогосподарські, садові або лісогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту, котки для газонів або спортивних майданчиків: розкидачі та розподільники органічних та мінеральних добрив») є основна функція, що її виконує машина: розкидання добрив чи перевезення. Разом з цим, основна функція задекларованого Позивачем товару є розкидання добрив, а не перевезення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 червня 2018 року Головним Управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві було здійснено документальну невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІАГРО» з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи у частині правильності класифікації товару «Причіпний розкидач органічних добрив...» за кодом 8432 40 90 00 згідно з УКТ ЗЕД за митними деклараціями № 100270001/2016/266246 від 16.08.2016 року та № 100270001/2016/268791 від 09.09.2016 року, результати котрої було оформлено актом № 790/26-15-14-06-06/37332646.

На підставі висновків акта перевірки Відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № від 12 липня 2018 року про донарахування позивачу 84383,70 грн. податку на додану вартість та застосування до Позивача 21095,93 грн. штрафних (фінансових) санкцій; податкове повідомлення-рішення № від 12 липня 2018 року про донарахування позивачу 421918,5 грн. ввізного мита та застосування до Позивача 105479,63 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Прийняття зазначених рішень мотивовано висновками акту перевірки про порушення позивачем Закону України «Про митний тариф України» та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України.

Порушення, встановлені актом перевірки, полягали в наступному.

Так, перевіркою було встановлено, а сторонами не заперечується, що позивачем, на митну територію України, за митною декларацією типу «ІМ 40» від 16 серпня 2016 року № 100270001/2016/266246 ввезено товар, визначений позивачем як «Причіпний розкидач органічних добрив, що не містять у своєму складі передавачі або передавачі та приймачі, моделі TSW6240S - 1шт., новий, арт. 805020000, заводський номер 1 314 101, з рухомим дном використовується у сільському господарстві та призначений для рівномірного внесення в грунт вапна, дефекату, ґрунту з відстійників та інших органічних добрив. Приводиться в дію трактором за допомогою карданного вала. З'єднується з транспортним засобом (трактором) за допомогою спеціально тяговозчепного пристрою. Добрива завантажуються безпосередньо у бункер. Внесення добрив здійснюється за допомогою дисків діаметром 1000 мм, має 4-х барабанний подрібнювач та безперервний привід ланцюгово-скребкового транспортера конвеєра. Номінальна вантажопідйомність 15060 кг. Місткість бункеру 19,7 м3 .Виробник: Ludwig Bergmann GmbH Maschinenfabrik.» При цьому, код товару було визначено декларантом як 8432 40 90 00 згідно з УКТ ЗЕД .

Також, Позивачем за ВМД від 09 вересня 2016 року № 100270001/2016/268791 ввезено товар «Причіпний розкидач органічних добрив що не містять у своєму складі передавачі або передавачі та приймачі, моделі "SW5210S - 2шт., новий, арт. "804020000, заводські номери 1 297 105 М, 1 S1 104 М з рухомим дном використовується у сільському господарстві та призначений для рівномірного внесення в ґрунт вапна, дефекату, ґрунту з відстійників та інших органічних добрив. Приводиться в дію трактором за допомогою карданного вала. З'єднуєтеся з транспортним засобом (трактором) допомогою спеціального пристрою. Добрива завантажуються безпосередньо у бункер. Внесення добрив здійснюється за допомогою дисків діаметром 1000 мм, має 4-х барабанний подрібнювач та безперервний гідравлічний привід ланцюгово-скребкового транспортера конвеєра. Номінальна вантажопідйомність 8690-14090кг. Місткість бункеру 14 м3. Виробник: Ludwig Bergmann GmbH Maschinenfabrik». Код декларантом було визначено як 8432 40 90 00 згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита у розмірі 0% від митної вартості).

Актом перевірки сформульовано висновок, що позивачем безпідставно визначено код товару як 8432 40 90 00, оскільки код товару мало бути визначено як «Причепи ті напівпричепи з саморозвантаженням або самозавантаженням, для використання у сільському господарстві, зі сплатою ввізного мита в розмірі 10%.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що товар, ввезений Позивачем, здійснює (принаймні для цього призначений) не перевезення та розвантаження будь - яких субстанцій, а подрібнення та внесення до ґрунту конкретно визначеного переліку добрив, а тому суд першої інстанції вбачає правомірним застосування коду, визначеного Позивачем. Також, судом першої інстанції враховано, що експортовано товар було саме за кодом, визначеним Позивачем, що підтверджується копією експортної митної декларації, залученої до матеріалів справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за приписами ч. 1, ч. 2 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, що є товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД та характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Згідно з Законом України «Про Митний тариф», митний тариф України є невід'ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Відповідно до пункту 3 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, які є додатком до Закону України «Про Митний тариф України», у разі коли згідно з правилом 2 (Ь) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (а) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Однак, у разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, то входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, тоді ці товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; (б) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що до таких характеристик належать відомості про товар та його цільове призначення, що наведені в описі товаровиробником. З наведених правових положень також вбачається, що якщо імпортований товар містить ознаки одразу двох товарних позицій за УКТ ЗЕД, то перевага надається тій з них, в якій товар описується більш конкретно.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 09 жовтня 2018 року по справі № 826/2139/16 (№ К/9901/43954/18).

За таких обставин, зазначеними Правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару.

При цьому, норми чинного Закону України "Митний тариф України" 584-VII від 19.09.2013 року не містять будь - яких обмежень чи вказівок щодо включення сільськогосподарських причепів до транспортних засобів.

Затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 року № 401 Пояснення до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу не мають юридичної сили змінювати визначене в Законі.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважає, що класифікація товарів для митних цілей, зокрема, прийняття рішень про класифікацію товарів, здійснюється виключно згідно з положеннями УКТЗЕД, яка базується на Гармонізованій системі опису та кодування товарів 2012 року та є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19.09.2013 N 584-VII "Про Митний тариф України", який набув чинності з 1 січня 2014 року, незалежно від наявності чи відсутності пояснень до УКТЗЕД, з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, лист від 27.01.2014 року № 490/І/99-9924-02-03-14 Міністерства доходів і зборів містить аналогічний зміст.

При цьому, з тексту Закону України "Про Митний тариф України" вбачається, що опис товарної позиції УКТ ЗЕД 8432 виглядає так: «Машини сільськогосподарські, садові або лісогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту; котки для газонів або спортивних майданчиків: позиція 40 - розкидачі та розподільники органічних та мінеральних добрив: підпозиція 9000 - інші.»

Натомість, опис позиції 8716 УКТ ЗЕД визначено як «Причепи та напівпричепи; інші несамохідні транспортні засоби; їх частини:, позиція 200000- причепи та напівпричепи з самозавантаженням або саморозвантаженням, для використання у сільському господарстві.»

Отже, суд першої інстанції правомірно встановив, що код товару, застосований Позивачем, визначає товар як машину для внесення добрив до ґрунту, тобто внесення добрив до складу ґрунту, натомість, код, визначений Відповідачем, охоплює будь - який причіп, який має використовуватися у сільському господарстві та здатен здійснити саморозвантаження, тобто вивантажити на ґрунт.

Тобто, код, визначений Позивачем, охоплює значно вужче коло машин, з більш високим ступенем автоматизації.

Саме визначення такого ступеню пояснює ціну товару, вузьке коло його можливого застосування, та, відповідно, законодавчо визначене заохочення до його ввезення, яке полягає у встановленні ставки 0% ввізного мита.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що товар, ввезений Позивачем, здійснює (принаймні для цього призначений) не перевезення та розвантаження будь - яких субстанцій, а подрібнення та внесення до ґрунту конкретно визначеного переліку добрив, а тому правомірним є застосування коду, визначеного Позивачем.

Крім того, експортовано товар було саме за кодом, визначеним Позивачем, що підтверджується копією експортної митної декларації, залученої до матеріалів справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління ДФС у м. Києві, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Г.В.Земляна

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 21.02.2019 року.