Справа № 156/930/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/425/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Довгої О.І., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 10.12.2018 року (рішення ухвалене у смт. Іваничі судом у складі головуючого судді Мушкета О.О.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС про скасування постанови митного органу у справі про порушення митних правил № 5305/20500/18 від 03 жовтня 2018 року, за якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 8500 гривень.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 09 червня 2018 року по смузі руху «зелений коридор» ОСОБА_2 ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Устилуг» Волинської митниці ДФС автомобіль марки «VW PASSAT», кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, в митному режимі «транзит». Термін вивезення (транзиту) вище вказаного автомобіля з митної території України закінчився 19 червня 2018 року, однак станом на день розгляду справи про порушення митних правил вказаний автомобіль вивезений за межі митної території України не був. Вважає винесену постанову про притягнення його до відповідальності такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, та підлягає скасуванню, оскільки жодних автомобілів на митну територію України ніколи не ввозив, до зазначеного у постанові автомобіля ніколи не мав ніякого відношення, і що зазначений автомобіль на митну територію України був ввезений мешканцем селища Благодатне м. Нововолинська ОСОБА_3 (ОСОБА_4), а він лише був пасажиром зазначеного автомобіля. Крім того зазначив, що інспекторами митниці при здійсненні провадження у справі про порушення митних правил не було здобуто жодних доказів, які б свідчили про його причетність до ввезення даного автомобіля. Зазначив, що інспектором митниці, без його згоди внесено зміни у базу даних і замість ОСОБА_3 внесено його ім'я як такого, що ввозив на митну територію України зазначений автомобіль. Просив позов задоволити.

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 10.12.2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацького Є.С. від 03 жовтня 2018 року в справі про порушення митних правил № 5305/20500/18, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України з накладенням адмінстягнення у виді штрафу, в розмірі 8500,00 грн.

Підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності було те, що він 09 червня 2018 року по смузі руху «зелений коридор» ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Устилуг» Волинської митниці ДФС автомобіль марки «VW PASSAT», кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, в митному режимі «транзит». Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 19 червня 2018 року.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що 07.09.2018 року, позивачу рекомендованим листом № 670 було направлено виклик щодо його явки об 11 год 00 хв 17.09.2018 року у відділ митного оформлення № 4 митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС для з'ясування обставин та причин не вивезення вказаного транспортного засобу. Даний рекомендований лист, згідно інформації з офіційного сайту УКРПОШТИ був вручений позивачу особисто.

Статтями 90, 95 МК України передбачено, що транзитом визначається митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності для автомобільного транспорту - 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

Так, автомобіль марки «VW PASSAT», кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 було ввезено на митну територію України в режимі «транзит» 09 червня 2018 року.

Проте, граничний термін вивезення даного транспортного засобу за межі митної території України був 19 червня 2018 року.

Згідно наявної у справі інформації даний автомобіль і на день винесення постанови з митної території України вивезеним не був.

Інформації щодо його знищення, пошкодження чи знаходження в ремонті внаслідок обставин непереборної сили або аварії сторонами до суду не подавалось.

Відтак, при транзиті автомобіля марки «VW PASSAT», кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 мав місце факт порушення граничних строків його перебування на митній території України.

Згідно ч. 1 ст.381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до п.3.1 розділу IV Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом ДМСУ від 17 листопада 2005 року, № 1118 (далі - Правила), у разі ввезення громадянином-нерезидентом з метою транзиту на митну територію України транспортного засобу, зареєстрованого у відповідному реєстраційному органі іноземної держави, або ввезення з цією самою метою громадянином-резидентом транспортного засобу, зареєстрованого постійно в цьому органі та який йому належить, що підтверджується відповідним документом про право власності на такий транспортний засіб та реєстраційним документом, декларування такого транспортного засобу здійснюється в усній формі.

Таким чином, оскільки автомобіль марки «VW PASSAT», кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 є постійно зареєстрованим у Республіці Польща та ввозиться громадянином-резидентом, його декларування може здійснюватись в усній формі на підставі паспорта громадянина для виїзду за кордон, документом про право власності на такий транспортний засіб та реєстраційним документом.

Згідно п.9 розділу І Правил, не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, зокрема на який відсутні документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Згідно ст.2 Закону України «Про прикордонний контроль», прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів. Прикордонний контроль здійснюється щодо: 1) осіб, які перетинають державний кордон; 2) транспортних засобів, що перевозять через державний кордон осіб та вантажі; 3) вантажів, що переміщуються через державний кордон. Прикордонний контроль включає в себе зокрема перевірку документів та огляд транспортних засобів.

Згідно ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль», перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні.

Документом, який надає право особі перетинати державний кордон України, може бути паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а документом, на підставі якого може бути здійснений пропуск транспортного засобу через державний кордон України є свідоцтво про його реєстрацію та документ про право власності на такий транспортний засіб.

Аналіз даних норм в сукупності із доказами поданими відповідачем дає підстави вважати, що за відсутності 09 червня 2018 року у позивача ОСОБА_2 необхідних документів, оформлених на його ім'я щодо права власності, володіння чи користування автомобілем марки «VW PASSAT», кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, вказаний транспортний засіб на митну територію України в режимі «транзит» попущено не було.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 10.12.2018 року у справі №156/930/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді О. І. Довга
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 22.02.2019 року