Справа № 820/4055/17
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 лютого 2019 р.Справа № 820/4055/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Бегунца А.О. , Яковенка М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року по справі № 820/4055/17

за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал"

до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання незаконними та протиправними дій і скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року частково задоволено адміністративний позов Комунального підприємства "Харківводоканал" до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання незаконними та протиправними дій і скасування податкового повідомлення-рішення.

Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби 03.01.2018 засобами поштового зв'язку вперше подано апеляційну скаргу на зазначену постанову.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2018 вказану апеляційну скаргу було залишено без руху у зв'язку із несплатою судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 440814,13 грн. та надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

В подальшому, апелянтом було направлено до суду клопотання про продовження строку на усунення недоліків, яке ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018 було частково задоволено та продовжено строк для усунення апелянтом недоліків поданої апеляційної скарги на 10 календарних днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

Апелянтом було подано ще одне клопотання про продовження строку на усунення недоліків, в задоволенні якого ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2018 було відмовлено, а апеляційну скаргу було повернуто скаржнику.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення апелянтом було отримано копію вказаної ухвали про повернення апеляційної скарги 19.02.2018.

Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби 14.12.2018 повторно було подано апеляційну скаргу на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017, до якої додано платіжне доручення №2968 від 06.12.2018 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 440814,20 грн. та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Колегія суддів звертає увагу, що після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної постанови, 15.12.2017 набрали чинності норми Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Таким чином, станом на дату подання апеляційної скарги на вищевказану постанову суду першої інстанції були та є чинними норми Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції.

Відповідно до ч.3 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

В той же час, положеннями п.13 ч.1 розділу VII "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

На час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної постанови були чинними норми ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, якими було встановлено порядок і строки апеляційного оскарження.

Так, частиною 2 цієї статті було передбачено, що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб'єкта владних повноважень подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

Аналогічні положення містить і ч.2 ст.299 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017), а саме: незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб'єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб'єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов'язки.

Колегія суддів звертає увагу, що повторна апеляційна скарга на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 подана через рік, після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної постанови.

При цьому, в обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 апелянт вказує про те, що податковим органом вживалися заходи для сплати судового збору у даній справі, однак на момент подання апеляційної скарги вперше Харківське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було позбавлено можливості такої сплати. Реалізація права на повторне звернення до суду апеляційної інстанції з належним чином оформленою апеляційною скаргою стала можливою лише з моменту сплати судового збору, а саме з 14.12.2018. На думку відповідача, повернення апеляційної скарги заявнику не позбавляє права на повторне звернення до суду апеляційної інстанції, при цьому строк на апеляційне оскарження має бути поновлено судом незалежно від причин його пропуску.

Харківське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби зазначає, що своєчасне подання апеляційної скарги при первинному зверненні до суду апеляційної інстанції, є підтвердженням своїми фактичними діями власного наміру оскаржити відповідне судове рішення своєчасно, а приведення апеляційної скарги у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України (надання документа про сплату судового збору у розмірі, визначеному законом) є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття апеляційного провадження. Порушення порядку здійснення процесуальної дії апеляційного оскарження не повинно впливати на доступ до правосуддя.

В той же час колегія суддів відмічає, що апелянтом не наведено жодних доводів стосовно дотримання наданого суб'єкту владних повноважень річного строку на апеляційне оскарження та подання повторної апеляційної скарги через рік після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної постанови.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ч.1 ст.45 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п.6 ч.5 ст.44 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання

Отже, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. В свою чергу, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

При вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв'язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги до дати повторного звернення з такою скаргою, і так далі.

Також, суд зазначає, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а тому обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про поновлення чи продовження строку, встановленого законом або судом.

Таким чином, відповідачем не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об'єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на повторне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою в найкоротші строки.

Враховуючи зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для визнання поважними доводів, наведених апелянтом у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, та вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 121, 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис)Бегунц А.О. Яковенко М.М.