Справа № 804/9078/13-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2019 року

Київ

справа №804/9078/13-а

адміністративне провадження №К/9901/3198/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Красногвардійському районі)
на постановуДніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року (колегія у складі суддів: Дадим Ю.М., Богданенко І.Ю., Уханенко С.А.)
у справі 804/9078/13-а
за позовомПриватного підприємства «Лана» (далі - ПП «Лана»)
доДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області
проскасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ПП «Лана» звернулося до суду з позовом до ДПІ у Красногвардійському районі, у якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення № 000992210 про нарахування грошових зобов'язань з податку на додану вартість (далі - ПДВ) та № про нарахування грошових зобов'язань з податку на прибуток.

Зазначили, що оскаржувані рішення винесені у зв'язку з невизнанням реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «ВК Віконні системи».

Позов обґрунтований тим, що реальність відповідних операцій підтверджується належно оформленими первинними документами, а податковим органом не наведено ґрунтовних мотивів вважати відповідні відносини фіктивними.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що згідно з податковою інформацією, зібраною відповідачем, ТОВ «ВК Віконні системи» реальної господарської діяльності не здійснювало, а імітувало її задля ухилення від оподаткування третіх осіб. Також суд зазначив, що допитані в суді як свідки - адвокат ТОВ «ВК Віконні системи» за довіреністю та керівник ПП «Лана» повідомили, що ніколи не бували в офісі ТОВ «ВК Віконні системи».

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано, а позов задоволено.

Апеляційний суд послався на те, що реальність спірних операцій повністю підтверджується первинними документами. Крім того, суд зазначив, що перевірка ТОВ «ВК Віконні системи», інформація з якої покладена в основу висновків по ПП «Лана», визнана судом незаконною. Апеляційний суд також зазначив, що показання свідків, використані як доказ судом першої інстанції, не свідчать про нездійснення господарських операцій.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, ДПІ у Красногвардійському районі подала касаційну скаргу, в якій просить рішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Зміст касаційної скарги зводиться до того, що позивачем не доведено реальності отриманих від ТОВ «ВК Віконні системи» послуг, а сама лише податкова накладна не є достатнім доказом такої реальності.

Позивач подав заперечення на касаційну скаргу та просить у її задоволенні відмовити. Доводи заперечень є аналогічними мотивації апеляційного суду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 лютого 2014 року відкрито касаційне провадження у справі.

11 січня 2018 року касаційна скарга передана на розгляд судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Юрченко В.П. в порядку пункту четвертого частини першої розділу 7 «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами встановлено, що на підставі наказу № 347 від 18 квітня 2013 року ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська проведено позапланову невиїзну перевірку ПП «Лана» щодо документального підтвердження господарських відносин із ТОВ «Виробнича компанія «Віконні Системи» за жовтень - листопад 2012 року.

За результатами перевірки 29 травня 2013 року складено акт № 1004/22.1-09/25005636, яким зафіксовані такі порушення: пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ПП «Лана» занижено податок на додану вартість за жовтень, листопад 2012 року на загальну суму ПДВ 183 782 грн; статті 134, пункту 137.10 статті 137, підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого ПП «Лана» занижено податок на прибуток на суму 424 537 грн.

Не погоджуючись з висновками, викладеними у вищезазначеному акті перевірки, позивачем 03 червня 2013 року було подано заперечення до ДПІ у Красногвардійському м. Дніпропетровська.

Листом від 10 червня 2013 року № 10198/22.1-19 позивача повідомлено про результати розгляду заперечень, з якого вбачається, що висновки викладені в акті перевірки в частині по ПДВ залишено без змін, а в частині порушення сплати податку на прибуток зазначено, що ПП «Лана» занижено об'єкт оподаткування декларації з податку на прибуток у на загальну суму 2021605 грн, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 461810 грн.

13 червня 2013 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення: № про визначення грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 229727 грн, з них за основним платежем 183782 грн, за штрафними санкціями - 45945 грн, та № про визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 577262 грн, з них за основним платежем 461 810 грн, за штрафними санкціями - 115452 грн.

Судами також встановолено, що ПП «Лана» отримала замовлення на проведення капітальних ремонтів за наступними адресами у м. Дніпропетровську: пр. К. Маркса, 53а, вул. Набережна Перемоги, 118, вул. Набережна Перемоги, 108, вул. Леніна, 21, пр. Фестивальний, 24, вул. Новорічна, 45, вул. Каруни, 69, вул. Гладкова, 6, пр. Кірова, 2, вул. Енергетична, 14. На виконання зазначених замовлень позивачем було залучено підрядника ТОВ «ВК «Віконні системи».

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ТОВ «ВК «Віконні системи» позивачем надано договори будівельного підряду, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, локальні кошториси, акти виконаних будівельних робіт.

Аналогічні документи позивачем надано і по взаємовідносинам із замовниками відповідних робіт.

Також, позивачем надано копії податкових накладних та платіжні доручення про перерахування коштів.

Крім того, встанволено, що ПП «Лана» придбало у ТОВ «ВК «Віконні системи» блоки віконні металопластикові на загальну суму 86688 грн.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ТОВ «ВК «Віконні системи» позивачем надано наступні документи: копію договору, рахунок-фактуру, видаткову накладну, податкову накладну, докменти про оплату та подальше виикористання у господарській діяльності.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК) визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Відповідно до статті 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХIV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У статті 198 ПК встановлено підстави, за яких у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит; визначено умови, дату, час та порядок його формування; визначено права і обов'язки платників податку в цій сфері податкових правовідносин; підстави, що унеможливлюють віднесення сплаченого (нарахованого) податку до податкового кредиту.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За змістом пункту 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України (тут і далі - в редакції до 01 січня 2015 року) витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлював, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, для віднесення витрат до податкового кредиту з ПДВ такі витрати повинні бути фактично здійсненими підтверджуватися належними первинними документами та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вбачається з акта перевірки, єдиною підставою вважати спірні господарські операції такими, що не відбулися, податковий орган зазначає акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВК Віконні системи» щодо господарських відносин з третіми особами.

У вказаному акті не міститься інформації, яка має відношення до відносин ТОВ «ВК Віконні системи» з позивачем. Зазначення у акті, що ТОВ «ВК Віконні системи» здійснювало діяльність з надання податкової вигоди третім особам також не має відношення до спірних відносин.

Таким чином, податковим органом не наведено конкретних підстав вважати спірні операції фіктивними (недоліки первинних документів або їх відсутність, факт неможливості виконання відповідних послуг внаслідок відсутності матеріальних чи трудових ресурсів, тощо).

Не наведено таких підстав і під час судового розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції повністю погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, не спростованими доводами касаційної скарги, про те, що спірні податкові повідомлення-рішення є такими, що не ґрунтуються на нормах закону, а тому вони підлягають скасуванню.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

..........................

В.П.Юрченко

І.А.Васильєва

С.С.Пасічник

Судді Верховного Суду