Справа № 1140/2600/18
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 1140/2600/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 р. (суддя Кармазиної Т.М.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про стягнення одноразової грошової допомоги

в с т а н о в и В:

24.09.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про стягнення одноразової грошової допомоги, де посилаючись на те, що в період з 10.04.2002 р. по 06.11.2015 р. проходив службу в ОВС, а з 07.11.2015 р. по 01.08.2018 р. в поліції. Наказом ГУНП в Кіровоградській області № 348 о/с від 02.08.2018 р. звільнений зі служби в поліції за п. 2 ч.1 ст. 77 Закону України «Про поліцію» (через хворобу) з 01.08.2018 р. Згідно свідоцтва про хворобу № 214 від 31.07.2018 р. ОСОБА_1 визнано непридатним до служби в поліції, а відповідно Довідки до акту огляду МСЕК № 627698 від 06.08.2018 р. встановлено 11 групу інвалідності з 25.06.2018 р. внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, безтерміново. 13.08.2018 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, але листом відповідач відмовив в задоволенні заяви тому, що інвалідність встановлено під час проходження служби в поліції і після повторного огляду МСЕК пройшло більше 2 років. Оскільки відмову вважає неправомірною, просить суд визнати неправомірною відмову відповідача щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу та зобов'язати відповідача призначити позивачу одноразову грошову допомогу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 р. позов задоволено.

Рішення суду обгрунтовано тим, що відповідач відмовив позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги з підстав, що не передбачені законодавством.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, де просили скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 р., прийняти нову постанову, де відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що згідно довідки МСЕК № 0012521 від 27.10.2008 р. позивачу при первинному огляді встановлено 10% втрати працездатності, а з 25.06.2018 р. на повторному огляді встановлено 2 групу інвалідності (80% втрати працездатності), тобто між первинним та повторним оглядом пройшло більше 2 років. Крім того, не погодилися з рішенням про стягнення витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу, позивач та його представник просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги та просили стягнути додатково з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2 824,58 грн і витрати на проїзд в розмірі 184,28 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги в зв'язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 10.04.2002 р. по 06.11.2015 р. та в поліції з 07.11.2015 р. по 01.08.20018 р.

Згідно свідоцтва про хворобу № 214 від 31.07.2018 р. за діагнозом ОСОБА_1 і постанови військово - лікарської комісії про причинний зв'язок захворювання встановлено, що захворювання, так, пов'язане з проходженням служби в поліції.

Відповідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 007699 від 27.06.2018 р. ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності 80 %., та згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 627698 від 06.08.2018 р. ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності у зв'язку із захворюванням пов'язаним з проходженням служби в поліції.

Також судом встановлено, що відповідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 2-17ВЗ № 001251 від 27.10.2008 р. ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності 10 %.

Згідно висновку ДФЗБО МВС України 20.11.2008 р. ОСОБА_1 призначено та виплачено одноразову грошову допомогу працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно з Законом України «Про міліцію»(п.1.3 постанови КМ України №707 від 12.05.2007 р.) в сумі 1 530,00 грн(платіжне доручення № 3900 від 03.11.2009).

13.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до ГУНП в Кіровоградській області з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, але листом від 11.09.2018р. №1930/05/28-18 відповідачем повідомлено позивача про відмову в задоволенні його вимог, оскільки після повторного огляду МСЕК пройшло більше 2 років.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" (в редакції на час встановлення позивачу інвалідності вперше) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджений постановою КМУ №707 від 12.05.2007р.

Відповідно до пп.3 п.1 Порядку №707 у разі виникнення у працівника міліції, податкової міліції або членів його сім'ї права на отримання грошової допомоги в розмірі, більшому за раніше виплачену суму, виплата проводиться за вирахуванням такої суми.

Тобто, Порядком №707 передбачено право на отримання грошової допомоги в розмірі більшому за раніше виплачену суму, але підстави виникнення такого права Порядком №707 не визначено.

Постановою КМУ №850 від 21.10.2015р. затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до п.8 розділу 1У Порядку №850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Таким чином, положення вказаного пункту обмежують право позивача на отримання одноразової допомоги, в той час як сам Закон № 580 такого обмеження не містить.

У відповідності до ч. 3 ст. 7 КАС України у разі невідповідності правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги в зазначеній частині не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Крім того, рішенням суду першої інстанції стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5600 грн, але доказів належної сплати такої суми до суду не надано, та справа відносить до справ незначної складності, в зв'язку з чим підготовка до розгляду справи не потребує значних затрат часу, а відповідно, заявлений розмір на оплату правничої допомоги не є співмірним зі складністю справи.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу та відмовити в цій частині.

Також під час судового розгляду в апеляційній інстанції представник позивача, надаючи суду заяву про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 824,58 грн, де 324,58 грн - проїзд представника до суду апеляційної інстанції та витрати на проїзд позивача 184,28 грн, в якості доказів надав, лише: додаткову угоду до договору про надання професійної правничої допомоги без вказівки, по якій, саме, справі буде надано правничу допомогу; акт - приймання - передачі до договору від 11.02.2019 р. без вказівки в зв'язку з чим надається правнича допомога; розрахунок до договору від 11.02.2019 р. із зазначенням, що представництво адвокатом інтересів ОСОБА_1 в судових засіданнях Третього апеляційного адміністративного суду становить 2500,00грн, але не зазначено, в чому, саме, полягає правнича допомога та що входить в таку вартість; проїзд - 324,58 грн, а всього 2 824,58 грн, а також квитанцію до прибуткового касового ордеру №14 від 11.02.2019 р. та копії проїздних документів, але не надав суду доказів, що зазначені кошти в розмірі 2500,00 грн дійсно зараховані належним чином, а, відповідно, дана заява підлягає задоволенню частково, тільки в частині стягнення витрат на проїзд до суду в розмірі 508,86 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу скасувати, прийняти нову постанову про стягнення з відповідача на користь позивача суми в розмірі 508,86 грн, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 315,317,321,322 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області - задовольнити частково. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 р. - в частині стягнення з ГУ Національної поліції Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5600 грн скасувати та прийняти нову постанову, де стягнути з ГУ Національної поліції Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 508,86 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня викладення повного тексту постанови.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя С.М. Іванов

суддя Ю.В. Дурасова