Справа № 686/23673/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/23673/18

Головуючий у 1-й інстанції: Стефанишин С.Л.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

21 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

позивача: ОСОБА_2

третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2018 року (місце складання м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника командира роти БУПП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Лищука Олександра Ігоровича, управління патрульної поліції у Хмельницькій області, третя особа - ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

у жовтні 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до заступника командира роти БУПП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Лищука Олександра Ігоровича, управління патрульної поліції у Хмельницькій області, третя особа - ОСОБА_3, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії НК №288875 від 26.09.2018.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що близько опівночі 26 вересня 2018 року він займався ремонтом автомобіля Volkswagen Tiguan, а саме замінював лампочку у салоні автомобіля, в той час як працівники поліції підійшли до нього та почали безпідставно, на його думку, вимагати документи на транспортний засіб та винесли оскаржувану постанову. При цьому, позивач наполягав на тому, що при виявленні правопорушення та розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано вимоги чинного законодавства України.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи. Так апелянт вказав, що суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що відповідно до документів про розмитнення даний автомобіль було розмитнено 19.09.2018, а отже термін 10 днів для державної реєстрації транспортного засобу ще не сплив на момент винесення оскаржуваної постанови, що вказує на її протиправність.

Відповідачі та третя особа не скористалися своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

В судовому засіданні позивач та третя особа підтримали доводи апеляційної скарги та просили скасувати рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 26 вересня 2018 року заступником командира роти БУПП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Лищуком О.І. винесено постанову серії НК №288875 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення п.2.1 б) ПДР. Обставини правопорушення полягають у тому, що позивач 26 вересня 2018 року о 00 год. 13 хв., керуючи транспортним засобом Volkswagen Tiguan, номерний знак не зареєстрований, в АДРЕСА_1 на вимогу працівника поліції не пред'явив реєстраційні документи на ТЗ у зв'язку з тим, що ТЗ не зареєстрований у встановленому законом порядку.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду для її скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено та не представлено доказів, які вказують на відповідність його дій вимогам ПДР, в той час як відповідачами доведено правомірність дій працівника поліції при виявленні порушення ПДР та притягненні позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За приписами п. 2.1. б) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів. (далі - Порядок № 1388).

Так, відповідно до п. 7 Порядку № 1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Даючи правову оцінку доводам апелянта щодо протиправності винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів враховує наступне.

Так, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що позивач вночі 26 вересня 2018 року не здійснював керування автомобілем Volkswagen Tiguan, а лише займався ремонтом вказаного транспортного засобу, а саме замінював лампочку у салоні автомобіля. В цей час до нього підійшли працівники поліції та почали безпідставно, на його думку, вимагати документи на транспортний засіб.

Однак, апелянт зазначає, що оскільки відповідно до документів про розмитнення даний автомобіль було розмитнено 19.09.2018, а отже термін 10 днів для державної реєстрації транспортного засобу ще не сплив, а відтак він не міг пред'являти реєстраційний документ на транспортний засіб.

З даного приводу колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи наявний відеозапис № на якому чітко зафіксовано, як автомобіль марки Volkswagen Tiguan рухався саме по вул. Грушевського з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів, оскільки був написаний на папері та поміщений у файл. Потім вказаний автомобіль повернув у провулок і зупинився біля будинку № 53. Працівники поліції підійшли до вказаного автомобіля і встановили, що за кермом даного автомобіля перебував ОСОБА_2, який не надав належних реєстраційних документів на транспортний засіб.

Таким чином, наявні у справі докази в повній мірі підтверджують обставину, викладену в оскаржуваній постанові, що позивач дійсно керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan 26 вересня 2018 року о 00 год. 13 хв. у АДРЕСА_1 і не надав належних реєстраційних документів на вказаний автомобіль.

Так, положеннями п. 1.10 ПДР визначено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 був водієм за вказаних у справі обставин, то при керуванні транспортним засобом Volkswagen Tiguan останній зобов'язаний був дотримуватися як вимог п. 2.1. б) ПДР щодо наявності при собі реєстраційного документу на транспортний засіб, так і положень п. 7 Порядку № 1388 щодо заборони експлуатувати транспортний засіб, що не зареєстрований (не перереєстрований) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам.

При цьому, колегія суддів зауважує, що апелянтом здійснюється невірне трактування обставин справи, оскільки ОСОБА_2 було притягнуто до відповідальності не за порушення десятиденного строку державної реєстрації транспортного засобу, а за порушення вимог п. 2.1. б) ПДР, оскільки останній, керуючи транспортним засобом Volkswagen Tiguan не пред'явив реєстраційні документи на ТЗ у зв'язку з тим, що ТЗ не зареєстрований у встановленому законом порядку.

Посилання ж апелянта на те, що у нього не сплив десятиденний термін для державної реєстрації вказаного автомобіля, а відтак він і не міг пред'явити реєстраційні документи на ТЗ суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки керування транспортним засобом за відсутності при собі у водія реєстраційного документа на транспортний засіб заборонено і прямо вказує на вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також колегія суддів приймає до уваги, що на наявних у справі відеозаписах № та № зафіксовано хід розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і в діях заступника командира роти БУПП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Лищука О.І. не вбачається порушень вимог КУпАП щодо процедури розгляду вказаної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем в повній мірі доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, а відтак постанова серії НК №288875 від 26.09.2018 винесена правомірно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджують неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального, оскільки направлені виключно на уникнення позивачем відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 лютого 2019 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.