Справа № 1.380.2019.000798
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.000798
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

22 лютого 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Костецький Н.В. розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністра оборони України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністра оборони України, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Міністра оборони України щодо надання висновків та рекомендацій у скороченій оцінній картці ОСОБА_1 за період з 17.03.2017 по 17.12.2018;

- зобов'язати Міністра оборони України скласти нову скорочену оцінну картку з урахуванням вимог нормативно-правових актів у сфері проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову від 21.02.2019 (вх. № 5879), у якій просить забезпечити поданий позов шляхом заборони відповідачу Міністру оборони України вчиняти дії спрямовані на реалізацію висновку та рекомендації визначені у моїй скороченій оцінній картці до постановлення рішення у справі.

Заява обґрунтована тим, що щорічне оцінювання діяльності ОСОБА_1 за період з 17.03.2017 по 17.12.2018 проведене з порушенням встановленого нормативно-правовими актами порядку, зокрема Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.209 № 170 та іншими. Відповідно до скороченої оцінної картки визначено висновок та пропозиції щодо службового використання ОСОБА_1. Як наслідок такі пропозиції зазначені відповідачем підлягають реалізації у визначені терміни. У разі невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнитися та унеможливитися виконання рішення суду, оскільки до його ухвалення є очевидним, що будуть мати місце спроби відповідачем реалізувати висновки та пропозиції, що визначені в скороченій оцінній картці відносно ОСОБА_1. При цьому є очевидними ознаки протиправності дій суб'єкта владних повноважень, оскільки його дії явно порушують встановлений порядок оцінювання службової діяльності ОСОБА_1, визначений нормативно-правовими актами у сфері проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Водночас слід зазначити, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами. Негативних наслідків вжиття заходів забезпеченім позову для заінтересованих осіб, зокрема відповідача не наступає, з огляду на невизначеність військової посади, за результатами проведеного відповідачем оцінювання.

Згідно з ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадження якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При постановленні ухвали суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

За приписами п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 № 2, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач лише вказує на дії відповідача, які можуть бути вчинені відповідачем в майбутньому та на думку позивача можуть ускладнити виконання рішення суду, однак не наводить існування очевидних фактів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Окрім цього, суд зазначає, що сам факт подання позову не може бути підставою для забезпечення позову. Водночас, при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність оскарженого рішення, дій чи бездіяльності відповідача. Оцінка протиправності таких рішень, дій та бездіяльності відповідача буде надана під час розгляду справи по суті.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та непідтвердженою жодними доказами, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Костецький Н.В.