Справа № 520/10132/18
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 лютого 2019 р. Справа № 520/10132/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Вязьмітіновій Т.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Соіч Ю.Г.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (надалі за текстом - ФОП ОСОБА_3, позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (надалі за текстом - ГУ ДФС у Харківській області, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ДФС у Харківській області про застосування санкцій від 26.09.2018 року № у вигляді штрафу в розмірі 10000 грн., № , № , № та № у вигляді штрафів в розмірі 17000,00 грн., кожен, а в загальному розмірі - 78000,00 грн.;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 26.09.2018 року № та № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 1181,40 грн., та 2394,00 грн., відповідно.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу у підготовчому засіданні.(а.с.2-3).

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 28.12.2018 року від уповноваженого представника позивача надійшла заява про часткову відмову від адміністративного позову.(а.с.99-100).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 року заява позивача про часткову відмову від адміністративного позову - задоволена. Та ухвалено: прийняти відмову позивача від адміністративного позову в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 26.09.2018 року № та № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 1181,40 грн., та 2394,00 грн., відповідно. Закрити провадження по справі № 520/10132/18 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування фінансових санкцій в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 26.09.2018 року № та № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 1181,40 грн., та 2394,00 грн., відповідно.(а.с.107-111).

В обґрунтування позову зазначено, що рішення ГУ ДФС у Харківській області є протиправними, та такими, що суперечать фактичним обставинам справи та підлягають скасуванню.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 10.12.2018 року від уповноваженого представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. (а.с.44-51).

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 28.12.2018 року від уповноваженого представника позивача надійшла відповідь на відзив. (а.с.93-97).

В судовому засідання представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на зміст обґрунтувань адміністративного позову та наявні матеріали.

Представник відповідача в судовому засідання підтримав позицію викладену у відзиві на позовну заяву та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Так, спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, є Закон України від 19.12.1995 року № 481/95-BP "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", із змінами та доповненнями, (надалі - Закон № 481).

Порядок проведення фактичних перевірок врегульований положеннями ПК України. Крім того, механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» також визначений Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України фактична перевірка проводиться за умови пред'явлення направлення на проведення такої перевірки, копії наказу на проведення перевірки та службового посвідчення осіб, зазначених у направленні. При пред'явленні направлення платнику податків або його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по-батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Відповідно до ч. 12 ст.15 Закону № 481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно із ст. 1 даного Закону ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Місце зберігання - це місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Положеннями Закону № 481 передбачено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Відповідно до ч.ч. 35-37 ст. 15 Закону № 481 зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається суб'єкту господарювання протягом семи календарних днів від дня подання заяви.

На виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 07.02.2002 № 3032-III наказом Державної податкової адміністрації України 28.05.2002 № 251, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.08.2002 за № 670/6958, затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання (надалі - Порядок).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку Єдиний державний реєстр місць зберігання (далі - Єдиний реєстр) - це перелік місць, що використовуються для зберігання спирту, та приміщень, що використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - місце зберігання), який містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Згідно п.1.4 Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання, у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у порядку, установленому чинним законодавством.

Відповідно до положень п.п. 2.2 Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання передбачено, що заява про внесення місця зберігання алкогольних напоїв або тютюнових виробів до Єдиного реєстру подається за формою згідно з додатком 2.

Згідно положень п.п.2.3 Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання, довідка видається Департаментом або його регіональним управлінням, до якого була подана заява про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру, уповноваженому представнику заявника (керівнику чи іншій особі за довіреністю) або надсилається рекомендованим листом на адресу заявника. Довідка про внесення місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів до Єдиного реєстру - протягом семи календарних днів від дати подання заяви. Про видачу довідки Департамент або його регіональне управління повідомляє орган державної податкової служби за місцем реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності та за місцезнаходженням місця зберігання.

З аналізу наведених норм вбачається, що суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

При цьому, законодавець розмежовує місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів поділяючи їх на: місце зберігання нерозривно пов'язане з місцем торгівлі, яким є торговельний заклад (магазин), місце зберігання відокремлене від місця торгівлі, тобто місце поза межами торговельного закладу.

Таким чином, місце торгівлі ототожнюється з місцем зберігання, оскільки реалізація товару неможлива без його попереднього зберігання. При цьому, законодавець надає можливість не вносити до Єдиного державного реєстру місце зберігання поєднане з місцем торгівлі за умови наявності ліцензій на право торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами в цьому місці.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не отримував ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами у належному йому магазині.

Судом встановлено, що 29.08.2018 року працівниками ГУ ДФС у Харківській області було проведено фактичні перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів магазину, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Красноградська, 171-3, та належить позивачу.

Підставою для проведення окреслених перевірок стали накази ГУ ДФС у Харківській області від 29.08.2018 року № 6279 та № 6280. (а.с.23-24).

Правомірність проведення перевірок позивачем не оскаржується.

За результатами проведених перевірок складено акти:

№ 3658/20-40-40-01-10/НОМЕР_1 від 31.08.2018 року із відповідними додатками про порушення позивачем вимог ч. 14, ч. 37 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР та п. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР;

№ 3730/20-40-40-01-10/НОМЕР_1 від 07.09.2018 року із відповідними додатками про порушення позивачем вимог п.п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року, порушення вимог Положення № 13 від 21.01.2016 року та Порядку № 547 від 14.06.2016 року, ч. 14, ч. 37 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР.

Перевірки здійснені в присутності ФОП ОСОБА_3.

На підставі акту № 3658/20-40-40-01-10/НОМЕР_1 від 31.08.2018 року ГУ ДФС у Харківській області винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 26.09.2018 року № , № та податкове повідомлення-рішення від 26.09.2018 року № .

На підставі акту № 3730/20-40-40-01-10/НОМЕР_1 від 07.09.2018 року ГУ ДФС у Харківській області винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 26.09.2018 року № , № , № та податкове повідомлення-рішення від 26.09.2018 року № .

Щодо рішення від 26.09.2018 року про застосування фінансових санкцій №, суд зазначає, що на підставі акту перевірки № 3730/20-40-40-01-10/НОМЕР_1 від 07.09.2018 року встановлена роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, чим порушено вимоги постанови КМ України від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

З обставин проведеної перевірки вбачається, що в магазині за адресою: АДРЕСА_2 здійснювалась реалізація горілки «Хлібний дар» житня люкс (0,5 л., 40%, об.) була придбана за ціною 79, 55 грн. чим порушено абз.14 ч. 2 ст. 17 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни.

Розмір мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року № 957 «Про всиновлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

Окресленою Постановою, в редакції чинній на дату проведення перевірки, мінімальні роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об'ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Відповідно до абз.14 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Щодо рішень від 26.09.2018 року про застосування фінансових санкцій № , №, суд зазначає, що на підставі акту перевірки № 3658/20-40-40-01-10/НОМЕР_1 від 31.08.2018 року встановлено зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, та зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, чим порушено вимоги ч. 37 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Щодо рішень від 26.09.2018 року про застосування фінансових санкцій №, № , суд зазначає, що на підставі акту перевірки № 3730/20-40-40-01-10/НОМЕР_1 від 07.09.2018 року встановлено зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, та зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, чим порушено вимоги ч. 37 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Згідно з ст. 15 Закону України № 481/95-ВР зазначено, що зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видасться суб'єкту господарювання протягом семи календарних днів від дня подання заяви. Ведення Єдиного реєстру та видача довідок про внесення місць зберігання до Єдиного реєстру здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Органи влади забезпечують вільний доступ до відомостей, які містяться в Єдиному реєстрі.

Так, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3, не має ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а місце зберігання зазначених напоїв не внесено до Єдиного реєстру та не має ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, а місце зберігання зазначених напоїв не внесено до Єдиного реєстру.

Відповідно до абз.12 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000,00 гривень.

Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеною в постанові від 21.08.2018 року у справі №820/5526/16 провадження № К/9901/21454/18.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, рішення про застосування фінансових санкцій від 26.09.2018 року №, № , № , № , № є цілком обґрунтованими та такими, що відповідають положенням чинного законодавства України.

Відносно посилань представника позивача у відповіді на відзив на позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеною в постанові від 27.02.2018 року по справі № 820/2767/17 касаційне провадження №К/9901/3851/17, К/9901/3900/17, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.06.2018 року по справі № 813/3034/17 касаційне провадження № К/9901/28576/18, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.07.2018 року по справі № П/811/902/17 касаційне провадження № К/9901/32637/18, суд не бере до уваги, оскільки часові проміжки їх прийняття значно пізніші ніж позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеною в постанові від 21.08.2018 року у справі № 820/5526/16 провадження № К/9901/21454/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до наведених вимог, відповідач, як суб'єкт владних повноважень надав до суду достатні беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і довів правомірність його дій щодо винесення спірних рішень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування фінансових санкцій - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 лютого 2019 року.

Суддя Супрун Ю.О.