Справа № 815/193/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2019 року

Київ

справа №815/193/14

адміністративне провадження №К/9901/4010/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2014 (суддя Токмілова Л.М.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014 (судді: Шеметенко Л.П. (головуючий), Домусчі С.Д., Кравець О.О.) у справі № 815/193/14 Одеського окружного адміністративного суду за позовом Публічного акціонерного товариства «Одеський коровай» до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство «Одеський коровай» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач, контролюючий орган) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.12.2013, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями з податку на додану вартість (ПДВ) в сумі 452 100,00 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення контролюючими органами прийнято безпідставно, оскільки висновки контролюючого органу про порушення Товариством вимог податкового законодавства є не обґрунтованими та базуються виключно на припущеннях, які зроблені відповідачем на підставі даних автоматизованої інформаційної системи «АІС РПП», аналізу даних податкової звітності, реєстраційних документів тощо.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2014, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014, позов Товариства задоволено, оскаржуване податкове повідомлення - рішення визнано протиправним та скасовано.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про безпідставність визначення позивачу штрафних (фінансових) санкцій за оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням, оскільки правомірність укладених угод та товарність операцій між позивачем та контрагентом TOB «Агрооіл Групп» підтверджено судовими рішеннями в адміністративних справах, які набрали законної сили, у зв'язку з чим, доводи податкового органу про допущені позивачем порушення вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з вказаним контрагентом є безпідставними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2014 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства.

6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фактичною підставою для визначення позивачу суми грошового зобов'язання зі штрафних (фінансових) санкцій стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 20.12.2013 року № 59/40-0/00376886/9, оформленого за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ "Одеський коровай" з питання достовірності нарахування податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Агрооіл Групп" за період з 01.12.2010 по 31.03.2011, під час якої було виявлено порушення позивачем вимог п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, пп.1.32 ст.1, п.4.1 ст.4, п.5.1 та пп.5.2.1 п.5.2, пп. 5.3.9 п.5.3, п.5.9 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», ст.22, п.44.6 ст.44, п. 85.2 ст.85, п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, п.1, п.5 ст. 203, п.1, п.2 ст.215, п.1 ст.216, ст.228, ст.626, ст.629, ст.650, ст.655, ст.658, ст.662 Цивільного кодексу України.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Висновки фахівців контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства вмотивовано наступним.

Перевірку позивача було проведено у зв'язку з надходженням на адресу податкової інформації від ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя у вигляді акту документальної перевірки ТОВ «Агрооіл Групп» від 02.02.2012 р. №193/23-3/34440939, в якому встановлено непідтвердженість поставок товарів (послуг) по ланцюгу постачання від TOB «Агрооіл Групп» до ПАТ «Одеський коровай», від ПАТ «Одеський коровай» до TOB ВАТ «Кримхліб» (у період з 01.10.2010 по 31.03.2011), також угоди, укладені між ПАТ «Одеський коровай» та TOB «Агрооіл Групп» б/№ від 25.12.2010 та між ПАТ «Одеський коровай» та ВАТ «Кримхліб» № 41-6742 від 03.12.2010, мають ознаки нікчемності, не спричиняють реального настання правових наслідків, документи, виписані на продаж товарів (робіт, послуг) на адресу покупців не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкових зобов'язань, оскільки ці документи не мають статусу юридично значимих, не спричиняють реального настання правових наслідків, а отже є нікчемними по ланцюгу до підприємств - покупців.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що обставини щодо правомірності укладених угод та товарності операцій між ПАТ «Одеський коровай» та TOB «Агрооіл групп» вже були предметом дослідження в адміністративних справах.

Так, у грудні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06 грудня 2011 року №. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2013 року у справі № 2а/1570/10946/2011, що набрала законної сили, позов було задоволено, оскаржуване податкове повідомлення рішення визнано протиправним та скасовано.

У ході розгляду справи № 2а/1570/10946/2011 судом досліджувались взаємовідносини позивача з TOB «Агрооіл групп» у період з 01 грудня 2010 року по 31 березня 2011 року, які виникли за: договором зберігання від 29 жовтня 2010 року №3-13/10 (який припинив свою дію 25 травня 2011 року); договором поставки б/н від 25 грудня 2010 року; договором поставки №04/11 від 04 січня 2011 року; актом приймання (повернення) майна на зберігання №2/1 від 22 лютого 2011 року. Було встановлено правомірність та товарність операцій між ПАТ «Одеський коровай» та TOB «Агроіл групп».

Також, по справі № 1570/5260/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Одеський коровай» до СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі щодо скасування податкових-повідомлень рішень постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2013 року, що набрало законної сили, позовні вимоги задоволено, податкові повідомлення-рішення скасовано.

У ході розгляду справи також було встановлено правомірність та товарність операцій між ПАТ «Одеський коровай» та TOB «Агрооіл групп».

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги відповідач вказує на порушення норм процесуального права, що полягає у необ'єктивній оцінці фактів порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем, та висновки, що зазначені в акті перевірки, вказує на неврахування судами доводів контролюючого органу щодо відсутності фактичного здійснення господарських операцій позивача з контрагентом, що було встановлено під час проведення перевірки. Касаційна скарга інших обґрунтувань ніж ті, які були наведені в запереченні на позовну заяву та апеляційній скарзі не містить, в чому саме полягає неправильне застосування судами норм матеріального права скаржником не наведено. В касаційній скарзі контролюючий орган фактично просить здійснити переоцінку встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи.

9. Товариством відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин):

10.1. Частина перша статті 72.

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

10.2. Стаття 255.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Постанова, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, а встановлені в ній обставини не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

12. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

13. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в запереченні на позовну заяву, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.

14. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що доводи контролюючого органу, що операції проведені з контрагентом з TOB «Агрооіл групп» не спричинили реального настання правових наслідків, а отже є нікчемними по ланцюгу постачання, спростовано в ході розгляду адміністративних справ №1570/5260/2012 та №2а/1570/10946/2011.

Таким чином, враховуючи вказане колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги відповідача щодо не з'ясування обставин, що мають значення для справи, та не надання належної оцінки встановленим у акті перевірки обставинам, оскільки такі обставини були предметом розгляду у справах №1570/5260/2012 та №2а/1570/10946/2011, рішення судів за результатами розгляду яких набрали законної сили, а відтак встановлені в них обставини не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

15. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, що необхідні для правильного вирішення справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

16. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми, що регулюють спірні правовідносини дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2014 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014 слід залишити без задоволення.

17. Відповідно до п. 1 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

18. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2014 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014 у справі №815/193/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду