Справа № 640/2043/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

22 лютого 2019 року м. Київ № 640/2043/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1

до Всеукраїнської конференції прокурорів,

Ради прокурорів України

про визнання протиправним та нечинним в частині рішення від 21 грудня 2018 року

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач, адреса: АДРЕСА_1) із позовною заявою до Всеукраїнської конференції прокурорів (надалі - відповідач 1, адреса: 01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15), Ради прокурорів України (надалі - відповідач 2, адреса: 01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15), в якому просить визнати рішення Всеукраїнської конференції прокурорів від 21 грудня 2018 року «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок роботи Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії прокурорів» протиправним та нечинним в частині доповнених ним абзацами другим, третім та четвертим до пункту 88 до Положення про порядок роботи Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії прокурорів».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

14 лютого 2018 року позивачем було подано першу заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії окремого положення рішення Всеукраїнської конференції прокурорів від 21 грудня 2018 року «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок роботи Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії прокурорів», яким доповнено пункт 88 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії прокурорів» абзацами другим, третім та четвертим.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року дана заява була розглянута судом та у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

21 лютого 2019 року позивачем подано вдруге заяву про забезпечення шляхом зупинення дії окремого положення рішення Всеукраїнської конференції прокурорів від 21 грудня 2018 року «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок роботи Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії прокурорів», яким доповнено пункт 88 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії прокурорів» абзацами другим, третім та четвертим.

В даній заяві про забезпечення позову позивачем зазначені інші підстави, з яких позивач просить вжити такі заходи, ніж ті, що були зазначені у його ж заяві про забезпечення позову, яка була розглянута судом 18 лютого 2019 року.

Проте, у вказаній заяві про забезпечення позову від 21 лютого 2019 року позивачем не сплачено судовий збір за її розгляд.

Позивач помилково посилається на те, що у матеріалах справи міститься оригінал квитанції від 14.02.2019 року про сплату судового збору у розмірі 576,30 грн, який був долучений разом із попередньою заявою про забезпечення позову.

Позивач вважає, що оскільки ухвалою суду від 18 лютого 2019 року не задоволено його заяву про забезпечення позову та не вжито заходи забезпечення позову, позивач звернувся повторно до суду з іншою заявою про забезпечення позову, зазначивши в ній ті положення, які суд вважав відсутніми у попередній заяві.

З цих підстав позивач просить зарахувати сплачену ним суду судового збору, як доказ сплати його за подання другої заяви про забезпечення позову.

Так, відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

При цьому, вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову визначені в статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 4 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому, діючим законодавством України не визначено можливості зарахування сплаченого судового збору при повторному зверненні до адміністративного суду в рамках однієї адміністративної справи із другою заявою про забезпечення позову, але з інших підстав, у випадку, ухвалення судового рішення про відмову у задоволенні попередньої заяви про забезпечення позову, проте, встановлений обов'язок додати до заяви про забезпечення позову документи, що підтверджують сплату судового збору.

Судовий збір в таких випадках сплачується саме за подання до суду і розгляд судом заяви про забезпечення позову, незалежно від результатів такого розгляду (вжиття заходів забезпечення або відмова у їх вжитті).

Більш того, законодавцем чітко визначена процедура сплати судового збору, зокрема, пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову, заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду, заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення судовий збір встановлюється у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб з 1 січня 2019 року - 1921 гривень.

Тобто, сума судового збору, яка підлягає сплаті за звернення до адміністративного суду з заявою про забезпечення позову, становить 576,30 грн.

Відповідно до частини 7 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням того, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову від 14 лютого 2019 року розглянута судом по суті з ухваленням судового рішення за результатами її розгляду, враховуючи також, що чинним законодавством України не передбачено порядку зарахування сплаченого судового збору при повторному зверненні до суду з заявою про забезпечення позову, у випадку відмови у вжитті заходів забезпечення позову за результатами розгляду попередньої такої заяви, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову від 21 лютого 2019 року підлягає поверненню останньому без розгляду, як така, що подана без додержання вимог статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п'ятнадцяти днів, з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Н.В. Клочкова