Справа № 814/1349/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 р. Справа № 814/1349/18

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Мельник О. М.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Український будівельник" до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ Компанія "Український будівельник" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 26.03.2018 № 7.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що відповідач протиправно виніс податкове повідомлення-рішення на підставі акту перевірки, оскільки він не вчинив порушень, передбачених ст.127 Податкового кодексу України.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Український будівельник" до Головного управління ДФС у Миколаївській області задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, Головне управління ДФС у Миколаївській області надав апеляційну скаргу в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ненадання належної оцінки доводам відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в даному випадку виплата доходу передувала сплаті податку, а тому позивач має нести відповідальність згідно ст.127 Податкового Кодексу. При цьому щодо нарахування пені зазначає, що граничним терміном сплати грошового зобов'язання був банківський день, наступний за днем нарахування (виплати), як це встановлено пп.168.1.4 ст. 168 ПК.

В матеріалах справи міститься відзив на апеляційну скаргу в якому позивачем зазначено, що ст. 127 Податкового кодексу України застосовується лише тоді, якщо податковий агент допускає бездіяльність, однак бездіяльність позивачем не допускалася, оскільки податок було нараховано та сплачено з запізненням.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 15.02.2018 по 21.02.2018 року фахівцями контролюючого органу було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Компанії "Український будівельник", щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

За наслідками вказаної перевірки було складено акт від 28.02.2018 № 468/14-29-13-07/35695254, за висновками якого, встановлено порушення вимог пп. 168.1.2 п. 168.1, пп.168.1.4, п. 168.1 ст. 168, пп. а) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, внаслідок чого податок на доходи фізичних осіб під час виплати доходу безготівково та готівкою 30.11.2016 на загальну суму 39427,25 грн.

На підставі розгляду вказаного акту перевірки контролюючим органом було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.03.2018 № 7, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податків і зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 9962,50 грн.

Фактично дана заборгованість склалась із суми, яка була нарахована підприємством 30.11.2016 але сплату здійснено тільки 05.12.2016 до відповідного бюджету. Тобто, під час перевірки були виявлені факти саме несвоєчасного перерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не допущено бездіяльності щодо несплати (неперерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, а вчинено порушення щодо несвоєчасної сплати до бюджету узгодженої суми грошового зобов'язання, а відтак безпідставним є застосування до позивача штрафних санкцій на підставі положень статті 127 Податкового кодексу України. При цьому зазначив, що розрахунок податкового органу в частині нарахування суми пені відповідно до підпункту 129.1.3. пункту 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, є хибним.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Пунктами 18.1,18.2 статті 18 ПК України встановлено, що податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Згідно з пунктом 54.2 статті 54 ПК України грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом (Абзац 2 пункту 57.1 статті 57 ПК України).

У відповідності до вимог пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, положення статті 126 ПК України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Натомість згідно з пунктом 127.1 статті 127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що статтею 127 Податкового кодексу України встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за ненарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, утримання чи сплата податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Натомість коли мають місце нарахування, однак несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання протягом строків, передбачених Податковим кодексом України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до ст. 126 вказаного кодексу. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати, а не від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу.

Тобто, у разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, передбачених Податковим кодексом України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 Податкового кодексу України, а у разі якщо нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу, платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 127 Податкового кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб'єктом владних повноважень покладається на суб'єкта владних повноважень.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать що платником податків допущено порушення норм податкового законодавства, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Так, як вбачається з акту, контролюючим органом була встановлена саме несвоєчасність перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, а не його несплата.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не допущено бездіяльності щодо несплати (неперерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, а вчинено порушення щодо несвоєчасної сплати до бюджету узгодженої суми грошового зобов'язання, а відтак безпідставним є застосування до позивача штрафних санкцій на підставі положень статті 127 Податкового кодексу України.

Застосування таким чином норм податкового законодавства відповідає позиції Верховного Суду України, що висловлена у постанові від 10 листопада 2015 року в справі N 21-2919а15 та ухвалі Вищого Адміністративного Суду Укарїни від 31.05.2017 року № К/800/25769/16

Що стосується нарахування відповідачем пені, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 129.1.3. пункту 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається:

- при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

З розрахунку повноти і своєчасності перерахування до бюджету утриманих сум податку з доходів фізичних осіб " який додано до податкового повідомлення-рішення вбачається, що кількість днів, що сплили, за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання становить - 5 та 6 днів. Отже, розрахунок податкового органу в частині нарахування суми пені відповідно до підпункту 129.1.3. пункту 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, навіть не розпочався, а отже судом першої інстанції зроблено правомірний висновок, що даний розрахунок є хибним.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 308, 313, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 22 лютого 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова