Справа № 0340/1949/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/4554/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року, головуючий суддя - Волдінер Ф.А., ухвалене у м. Луцьку, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької МР, в якому просила визнати протиправними дії щодо припинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначеної за заявою від 23 жовтня 2015 року №33916/16 на підставі пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01 жовтня 2014 року; визнати протиправними дії щодо перерахунку отриманої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за періоди з 25 квітня 2016 року по 24 жовтня 2016 року, з 19 жовтня 2016 року по 18 квітня 2017 року, з 25 квітня 2017 року по 24 жовтня 2017 року, з 30 жовтня 2017 року по 29 квітня 2018 року, з 27 квітня 2018 року по 30 червня 2018 року включно та виставлення переплати за вказані періоди; зобов»язати поновити виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначеної за заявою від 27 квітня 2018 року, з моменту її припинення - 01 липня 2018 року по дату закінчення виплатного періоду, тобто по 26 жовтня 2018 року включно.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з 20 жовтня 2014 року та отримує щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У липні 2018 року вона отримала повідомлення Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про перерахунок розміру вказаної адресної допомоги із визначеним обсягом надміру виплачених коштів у сумі 10 509 грн. 12 коп. за періоди з 24 квітня 2016 року по 18 квітня 2017 року, з 25 квітня 2017 року по 24 жовтня 2017 року, з 30 жовтня 2017 року по 30 червня 2018 року у зв»язку із наданням недостовірної інформації щодо працевлаштування. Позивач не погоджувалася із таким перерахунком, оскільки у заявах про призначення і продовження виплати щомісячної адресної допомоги вказувала достовірну актуальну інформацію щодо її працевлаштування, надавала працівникам Департаменту трудову книжку для підтвердження такої інформації. Із змісту пунктів 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505, випливає, що грошова допомога на наступний строк не призначається лише тим особам, які не працевлаштувались у виплатному періоді та продовжують перебувати у статусі безробітного. Позивач стверджує, що у періоди, за які проведено перерахунок, вона працевлаштовувалась. Крім того, для припинення виплати щомісячної грошової допомоги відповідач зобов»язаний прийняти рішення у формі протоколу, однак такого рішення не приймав, що є порушенням пунктів 5.1, 5.2, 5.4 Інструкції щодо порядку оформлення в ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України №345 від 19 вересня 2006 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо припинення виплати ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначеної за заявою від 23 жовтня 2015 року №33916/16; визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо перерахунку отриманої ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за періоди з 25 квітня 2016 року по 24 жовтня 2016 року, з 19 жовтня 2016 року по 18 квітня 2017 року, з 25 квітня 2017 року по 24 жовтня 2017 року, з 30 жовтня 2017 року по 29 квітня 2018 року, з 27 квітня 2018 року по 30 червня 2018 року включно та виставлення переплати за вказані періоди в сумі 10 509 грн. 12 коп.; зобов»язано Департамент соціальної політики Луцької міської ради поновити виплату ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначеної за заявою від 27 квітня 2018 року, з моменту припинення виплати - 01 липня 2018 року.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Департамент соціальної політики Луцької міської ради оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що проведення перерахунку призначеної грошової допомоги позивачу Департаментом здійснено відповідно до вимог Порядку Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та в межах повноважень, а отже, правові підстави для скасування переплати грошової допомоги відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 з жовтня 2014 року має статус внутрішньо переміщеної особи, перебуває на обліку у Департаменті соціальної політики Луцької міської ради, з 20 жовтня 2014 року отримує щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

На підставі поданої заяви №33916/16 від 23 жовтня 2015 року ОСОБА_2 було продовжено виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 24 жовтня 2015 року по 23 квітня 2015 року (рішення від 27 жовтня 2015 року).

З 09 по 25 листопада 2015 року позивач була працевлаштована у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на посаді продавця.

З 15 квітня 2016 року позивач працювала на посаді кухаря у підприємця ОСОБА_3

Наведені обставини підтверджуються копією трудової книжки серії НОМЕР_1.

На підставі звернень ОСОБА_2 від 25 квітня 2016 року, від 25 квітня 2017 року, від 30 жовтня 2017 року, від 27 квітня 2018 року їй здійснювалась виплата щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

При цьому, як видно із копії трудової книжки серії НОМЕР_1, 20 жовтня 2016 року ОСОБА_2 була звільнена з роботи у підприємця ОСОБА_3; з 21 лютого по 15 березня 2017 року працювала на посаді кухаря у підприємця ОСОБА_4; з 23 травня по 09 липня 2017 року працювала у підприємця ОСОБА_5 на посаді кухаря-пекаря; з 11 по 13 вересня 2017 року, а також з 21 листопада 2017 року працювала на посаді кухаря у підприємця ОСОБА_3

Відповідно до довідок Луцького міського центру зайнятості №3501213, № 3501214, 3501215 від 05 червня 2018 року ОСОБА_2 перебувала на обліку як безробітна з 12 листопада 2014 року по 09 листопада 2015 року, з 12 по 15 квітня 2016 року, з 17 лютого по 21 листопада 2017 року.

11 червня 2018 року Департамент соціальної політики Луцької міської ради провів перевірку достовірності інформації, що надавалась заявником ОСОБА_2 для призначення державної соціальної допомоги, за результатами якої було виявлено надання недостовірної інформації щодо працевлаштування (акт №312 від 11 червня 2018 року).

На підставі рішення від 15 червня 2018 року Департамент соціальної політики Луцької міської ради здійснив перерахунок призначеної допомоги позивачу як внутрішньо переміщеній особі та членам її сім»ї.

Письмовим повідомленням від 13 липня 2018 року №11.5-7/10417 відповідач запропонував позивачу повернути надміру виплачену допомогу внутрішньо переміщеним особам у сумі 10 509 грн. 12 коп. за періоди з 25 квітня 2016 року по 18 квітня 2017 року, з 25 квітня 2017 року по 24 жовтня 2017 року, з 30 жовтня 2017 року по 30 червня 2018 року, у зв»язку із наданням недостовірної інформації щодо працевлаштування.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірність оскаржених дій, а тому, з метою належного способу захисту прав позивача, достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправними дій Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо припинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб" (далі - Закон №1706), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 (далі - Порядок №505) визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Як визначено пунктом 3 Порядку №505, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім»ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім»ї (далі - уповноважений представник сім»ї).

Якщо у складі сім»ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім»ї або інформацією компетентного органу.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім»ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред»являє довідки всіх членів сім»ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Згідно із пунктом 7 Порядку №505 якщо у складі сім»ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (за виключеннями, до яких позивач не відноситься), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім»ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Згідно із пунктом 7 Порядку №505 якщо у складі сім»ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (за виключеннями, до яких позивач не відноситься), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім»ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім»ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім»ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

З матеріалів справи видно, що причиною для перерахунку виплаченої грошової допомоги та припинення її виплати став висновок відповідача про надання позивачем недостовірної інформації щодо працевлаштування, що могло б бути підставою для припинення виплати грошової допомоги з наступного місяці відповідно до пункту 12 Порядку №505.

Недостовірною відповідач вважає інформацію щодо працевлаштування позивача в період виплати грошової допомоги з 24 жовтня 2015 року по 23 квітня 2016 року, а перерахунок здійснив за період виплати грошової допомоги починаючи з 25 квітня 2016 року, тобто з наступного шестимісячного періоду.

Такий висновок відповідач обґрунтовує тим, що з 26 листопада 2015 року позивач вважалась особою працездатного віку, яка не працевлаштована, про що протягом трьох днів з дня настання таких обставин не повідомила Департамент.

У зв»язку із висновком про надання недостовірної інформації щодо працевлаштування ОСОБА_2 відповідач вважав, що з 24 лютого 2016 року заявник не має права на отримання грошової допомоги (а.с. 49), розмір допомоги перераховано з 25 квітня 2016 року.

При цьому, саме 25 квітня 2016 року для позивача розпочався новий шестимісячний період виплати грошової допомоги.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням пунктів 2, 3, 5, 6 Порядку № 505, грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи, а у разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку № 505, вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

ОСОБА_2 з 25 квітня по 20 жовтня 2016 року була працевлаштованою особою, підстав, визначених пунктом 6 Порядку №505 відповідач не довів.

Відтак, Департаментом соціальної політики Луцької міської ради порушено права позивача на соціальний захист, гарантований Конституцією України, висновок суду першої інстанції про протиправність дій Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо припинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг є правильним, а належним способом захисту порушених прав та інтересів позивача є зобов»язання поновити виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у справі №0340/1949/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
Н. М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови складено 22.02.2019 року.