Справа № 379/1652/18
Суддя: Потеряйко С. А.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/1652/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2019 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Потеряйко С.А.,

за участю секретаря судових засідань: Іванченко Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Укртрансбезбеки в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, відповідно до заявлених позовних вимог просить визнати дії відповідачів незаконними, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО № 411353 від 13.12.2018.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що інспектором структурного підрозділу ГУ НП в Одеській області, капітаном поліції Іванченко Є.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО № 411353 від 13.12.2018 року про накладення на нього штрафу в розмірі 510,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ AXOR 1840LS, номерний знак НОМЕР_1, напівпричіпом SCHWARZMULLER д/н НОМЕР_2, перевозив вантаж кукурудзу, після зважування на ПГВК одиночна вісь склала 11420кг, замість дозволеної 11000 кг., строєна вісь склала 23240 кг. Замість максимально дозволеної 22000 кг., без узгоджувальних дозвільних документів на маршрут, чим порушив п.п. 22,5, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Стверджує, що зазначена постанова прийнята без складення будь-яких протоколів.

Вважає, що дана постанова винесена з порушенням ст.ст. 276, 256, 258, 280, 283 КУпАП, норми Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позивач у судове засідання не з'явився, просив суд розглянути справу у його відсутність. Позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області в судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позов в якому зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Інспектором структурного підрозділу ГУ НП в Одеській області капітаном поліції Іванченком Є.М. винесено постанову серії ДОП 18 № 411353 від 13.12.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за порушення п.22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції та по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Тобто, інспектор Іванченко Є.М. діяв в межах своїх повноважень.

Крім того, габаритно - ваговий контроль транспортних засобів здійснюється не поліцейськими ГУ НП в Одеській області, а Укртрансбезпекою. На підставі зважувань, наданих поліцейським, була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, позивач до матеріалів позову надав товарно-транспортну накладну невідомого походження.

Тобто, працівники поліції виконували свої прямі обов'язки, а позивач намагається уникнути покарання за допущені правопорушення.

Представник відповідача Укртрансбезбеки в Одеській області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАСУ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що постановою серії ДОП 18 № 411353 від 13.12.2018 року, винесеною інспектором структурного підрозділу ГУ НП в Одеській області капітаном поліції Іванченком Є.М. на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 грн за порушення п.22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 11 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Дотримуючись умов ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Отже, ймовірне вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказами не підтверджується і ґрунтується на припущеннях зацікавленої у результатах службової особи: постанови, яка не може бути визнана як належний та допустимий доказ.

Згідно ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. На виконання вказаної вимоги, суд запропонував всім учасникам провадження надати відповідні докази, а відповідача зобов'язав довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_2 дорожнього руху України.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі не склав протоколу щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в порушення вимог ч.5 ст.258 КУпАп ( якщо під час складання постанови про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст..256 КУпАП).

Суд не приймає твердження представника відповідача щодо сумнівності письмового доказу - товарно-транспортної накладної від 11.12.2018, яку надавав ОСОБА_2 працівникові поліції, оскільки вона містить дату перевезення, номерні знаки транспортного засобу на якому здійснювалося перевезення вантажу, вид та кількість вантажу, прізвище водія, вага вантажу в пункті навантаження, вага вантажу в пункті розвантаження, підписи відповідальних осіб та відповідні відтиски печаток.

З даної товарно - транспортної накладної вбачається, що 11.12.2018 автомобіль марки MERCEDES-BENZ AXOR 1840LS, номерний знак НОМЕР_1, з напівпричіпом SCHWARZMULLER д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 отримав вантаж кукурудзи в ТОВ «Рівненський елеватор» вагою нетто 26220 кг. Вантаж, наданий для перевезення відповідає правилам перевезень. Маса брутто становить 40600 кг. 13.12.2018 вантаж прибув до пункту розвантаження ТОВ «ТІС-Зерно» з масою нетто 26140 кг.

Ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_2 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про визнання незаконними дій відповідача, оскільки частиною третьою статті 286 КАС України наведено вичерпний перелік способів захисту порушеного права судом за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, яким не передбачено заявлений позивачем спосіб захисту у виді визнання незаконними дій суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дана позовна заява в частині визнання протиправними дій відповідача позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 77, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 122, 245, 247 п.1, 280, 288, 289, 293 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ДПО18 № 411353 від 13.12.2018 про накладення на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 510 грн., складену інспектором структурного підрозділу ГУ НП в Одеській області Іванченком Є.М. - скасувати.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення через суд першої інстанції. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

ГоловуючийС. А. Потеряйко