Справа № 420/5428/18
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5428/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В. за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., позивач та її представник не зявилися, представника відповідача ОСОБА_1 (за довіреністю), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного грошового утримання за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, в якому просить:

- визнати неправомірним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області №3192 від 17.09.2018 року, яким ОСОБА_2 було звільнено зі служби за грубе порушення ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.06.2006 року №3460-ІV, п.1 ч.1 ст.18 Закону України Про національну поліцію та п.п.12.1, п.п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, що виразилось у особистій недисциплінованості, грубому порушенні правил дорожнього руху, керуванні 31.07.2018 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відповідно до ст.2, п.8 ст.12, ст.13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.06.2006 року № 3460-ІV;

- поновити ОСОБА_2 на рівнозначній посаді починаючи з 18.09.2018 року;

- стягнути з ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області середньомісячне грошове утримання за час вимушеного прогулу починаючи з 18.09.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона проходила службу в органах внутрішніх справ та з 10 листопада 2017 року працювала на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Приморського відділу поліції в місті ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області на підставі наказу ГУНП в Одеській області №1735 о/с від 10.11.2017 року.

Позивач вказала, що відповідно до витягу з наказу начальника ГУНП в Одеській області №3192 від 17.09.2018 року, її було звільнено зі служби за грубе порушення ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.06.2006 року №3460- IV, п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про національну поліцію» та п.п. 12.1, п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, що виразилось у особистій недисциплінованості, грубому порушенні правил дорожнього руху, керуванні 31.07.2018 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відповідно до ст.2, п.8 ст.12, ст.13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.06.2006 року №3460-ІV.

Позивач зазначила, що службовою характеристикою, наданою начальником Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області підтверджується її відданість роботі, яку вона виконує, бездоганна праця та бажання підвищувати свій професійний рівень, зазначено, що зарекомендувала себе з позитивної сторони. До виконання службових обов'язків ставиться чесно і сумлінно. За час роботи в Національній поліції здобула та володіє високим рівнем спеціальної підготовки, почуттям особистої відповідальності за доручену справу.

Позивач вказала, що підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, з подальшим застосуванням стягнення у вигляді звільнення, стало грубе порушення правил дорожнього руху, керування 31.07.2018 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння. На думку позивача, наказ ГУНП в Одеській області є незаконним, прийнятим із порушенням ст.62 Конституції України. Висновки ГУНП в Одеській області про скоєння дисциплінарних правопорушень не підтверджуються судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Позивач зазначила, що твердження про те, що вона перебувала за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп'яніння, не відповідають дійсності, оскільки вона перебувала поряд, а транспортним засобом керувала інша особа.

Також позивач зазначила, що її звільнення відбулося із грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки з 10.09.2018 року по 19.09.2018 року включно вона знаходилась на лікарняному, про що свідчить довідка про тимчасову непрацездатність №122, видана КУ «Міська клінічна лікарня №10».

Ухвалою від 05.11.2018 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 26 листопада 2018 року об 11:00 год.

У підготовчому засіданні 26.11.2018 року суд оголосив перерву до 12.12.2018 року до 12:00 год. у звязку з необхідністю надання часу учасникам справи для подання решти заяв по суті та з метою надання можливості подати додаткові докази.

Ухвалою суду від 12.12.2018 року суд за клопотанням учасників справи викликав свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Ухвалою від 12.12.2018 року суд продовжив строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 12.12.2018 року суд закрив підготовче провадження і призначив справу до судового розгляду по суті на 16 січня 2019 року о 14.30 год.

У судове засідання, призначене на 14 лютого 2019 року на 14:30 год., зявився представник відповідача.

Позивач та її представник у судове засідання не зявилися. Представник позивача, який брав участь у минулому судовому засіданні про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 202), відповідно і позивач вважається повідомленим належним чином, про причини неявки позивач та її представник суд не повідомили, тому суд ухвалив про продовження розгляду справи за відсутності позивача та її представника.

Під час судового розгляду справи 16.01.2019 року позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вважав його безпідставним та необґрунтованим. 26.11.2018 року представник відповідача надав письмовий відзив, в якому зазначив, що 31.07.2018 року до ГУНП в Одеській області надійшла інформація про те, що в м. Одесі на Люстдорфській дорозі біля будинку 52 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській ласті підполковника поліції ОСОБА_2. Встановлено, що 31.07.2018 року о 21 год. 30 хв. Позивач рухаючись на автомобілі Нісан-Жук, д/з ВН 2990 ІА, який належить ОСОБА_9, в м. Одесі на Люстдорфській дорозі біля будинку 52, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла наїзд на припаркований автомобіль Тойота-Авенсіс, д/з СА 7232 НВ (Болгарія), при цьому, порушила вимоги п.п. 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Представник відповідача вказав, що на місце події було направлено екіпаж «Океан-102» у складі поліцейських патрульної поліції 1-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. У ході спілкування працівники УПП в Одеській області відчули від підполковника поліції ОСОБА_2 різкий запах алкоголю з ротової порожнини та помітили нестійку ходу та почервоніння очей. Усвідомлюючи, що підполковник поліції ОСОБА_2 порушує підпункт «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, за порушення якого передбачена відповідальність згідно ст.130 КУпАП, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, працівники УПП запропонували їй пройти медичний огляд на стан сп'яніння в медичній установі, на що позивач погодилась. Після чого підполковника поліції ОСОБА_2 було доставлено до «Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я». Згідно висновку №000887 КП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я», складеного 01.08.2018 року о 00:55 год., підполковник поліції ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного сп'яніння. За результатами тесту на «Алкон-01су-U» (Драгер) у ОСОБА_2 було визначено рівень сп'яніння - 2,2 %. Згідно результатів аналізу сечі кількість проміле в організмі ОСОБА_2 значно перевищувала встановлені норми чинного законодавства.

Представник відповідача вказав, що відносно ОСОБА_2 був складений адміністративний протокол серії БД №127330 від 01.08.2018 року за ч.1 ст.130 КУпАП. Також за порушення п.12.1 Правил дорожнього руху відносно ОСОБА_2 був складений адміністративний протокол серії БР №079784 за ст.124 КУпАП.

Представник відповідача зазначив, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2018 року по справі №523/11633/18 на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік із стягненням судового збору у розмірі 352,40грн. за скоєння адміністративних порушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Представник відповідача зазначив, що службове розслідування закінчено в момент затвердження висновку службового розслідування за фактом грубого порушення Правил дорожнього руху слідчим СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. У зв'язку із чим видано наказ №3192 від 17.09.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_2, яким за порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-ІV, п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та п.п.12.1., п.п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, що виразилось у особистій недисциплінованості, грубому порушенні Правил дорожнього руху, керуванні 31.07.2018 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відповідно до ст.2, п.8 ст.12, ст.13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV, прийнято рішення про звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_2. 18.09.2018 року ГУНП в Одеській області видало наказ №1390 о/с, яким реалізовано наказ ОСОБА_3 управління №3192 від 17.09.2018 року.

Представник відповідача вважав, що поведінка ОСОБА_2 у ніч з 31.07.2018 року на 01.08.2018 року не відповідала нормам професійної та службової етики, у тому числі ОСОБА_2 показала невміння поводитися в позаслужбовий час, її поведінка вплинула на негативне формування рівня довіри населення до працівників поліції та викликала суспільний резонанс.

Заслухавши вступне слово учасників справи, допитавши свідків ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що наказом начальника ГУ НП в Одеській області №1735 о/с від 10.11.2017 року підполковника поліції ОСОБА_2 призначено слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Приморського відділу поліції в місті ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, звільнивши з посади слідчого слідчого відділу Овідіопольського відділу поліції цього ОСОБА_3 управління (а.с. 14).

Наказом т.в.о. начальника ГУ НП в Одеській області від 03.08.2018 року №2652 Про призначення службового розслідування призначено проведення службового розслідування відносно ОСОБА_2 у звязку з тим, що 31.07.2018 року до ГУНП в Одеській області надійшла інформація про те, що працівниками УПП в Одеській області ДПП НПУ у відношенні слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_2, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння та допустила дорожньо-транспортну пригоду, складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 124, 130 КУпАП (а.с. 70).

За результатами проведеного службового розслідування за фактом вчинення слідчим СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області підполковником поліції ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП, складено відповідний висновок від 17.09.2018 року (а.с. 113-115).

Висновком службового розслідування, за порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.06.2006 року №3460-ІV, п.1 ч.1 ст.18 Закону України Про національну поліцію та п.п.12.1, п.п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, що виразилось у особистій недисциплінованості, грубому порушенні Правил дорожнього руху, керуванні 31.07.2018 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відповідно до ст.2, п.8 ст.12, ст.13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.06.2006 року №3460-ІV - підполковника поліції ОСОБА_2, слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, запропоновано звільнити зі служби в поліції.

Наказом начальника ГУ Національної поліції в Одеській області від 17.09.2018 року №3192 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_2В.", за порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.06.2006 року №3460-ІV, п.1 ч.1 ст.18 Закону України Про національну поліцію та п.п.12.1, п.п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, що виразилось у особистій недисциплінованості, грубому порушенні Правил дорожнього руху, керуванні 31.07.2018 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відповідно до ст.2, п.8 ст.12, ст.13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.06.2006 року №3460-ІV, підполковника поліції ОСОБА_2, слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, наказано звільнити зі служби в поліції (а.с. 116-117).

Наказом начальника ГУ Національної поліції в Одеській області №1390 о/с від 18.09.2018 року, відповідно до Закону України Про Національну поліцію звільнено зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_2 (0092900), за п.6 ч.1 ст.77 (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с. 69).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Положеннями ст.77 Закону України Про Національну поліцію визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського. Так, п.6 ч.1 вказаної статті визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобовязаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та ОСОБА_8 поліцейського.

Відповідно до ст.19 Закону України Про Національну поліцію у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Разом з тим, п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про Національну поліцію визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України не було затверджено, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України № 3460-IV від 22.02.2006 року.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, що затверджений Законом України № 3460-IV від 22.02.2006 року.

Положеннями ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та ОСОБА_8 працівника органів внутрішніх справ України.

За змістом ст.7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги ОСОБА_8 працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

З аналізу наведених положень Дисциплінарного статуту випливає, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Згідно зі ст.2 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст.12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ. Враховуючи вищезазначені приписи, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Як визначено ч.1 ст.14 Дисциплінарного статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (ч.4 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції став встановлений службовим розслідуванням факт порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.06.2006 року №3460-ІV, п.1 ч.1 ст.18 Закону України Про національну поліцію та п.п.12.1, п.п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, що виразилось у особистій недисциплінованості, грубому порушенні Правил дорожнього руху, керуванні 31.07.2018 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Зокрема, як вбачається із висновку службового розслідування, 31.07.2018 року о 21:30 год. підполковник поліції ОСОБА_2, рухаючись на автомобілі Нісан-Жук, д/з ВН 2990 ІА, який належить ОСОБА_9, в м. Одесі на Люстдорфскій дорозі, біля будинку 52, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла наїзд на припаркований автомобіль Тойота-Авенсіс, д/з СА 7232 НВ (Болгарія), при цьому порушила вимоги 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. На місце події було направлено екіпаж «Океан-102» у складі поліцейських патрульної поліції 1-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_7 та сержанта поліції ОСОБА_8

У висновку зазначено, що в ході спілкування працівники УПП в Одеській області відчули від підполковника поліції ОСОБА_2 різкий запах алкоголю з ротової порожнини та помітили нестійку ходу та почервоніння очей. Усвідомлюючи, що підполковник поліції ОСОБА_11 порушує підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, за порушення якого передбачена відповідальність згідно ст.130 КУпАП, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 та Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, працівники УПП запропонували їй пройти медичний огляд на стан сп'яніння в медичній установі, на що остання погодилась. Після чого підполковника поліції ОСОБА_2 було доставлено до Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я. Згідно висновку №000887 КП «Одеський обласний центр психічного здоров'я», складеного 01.08.2018 року о 00:55 год., підполковник поліції ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного сп'яніння. За результатами тесту на «Алкон-01cy-U» (Драгер) у ОСОБА_2 було визначено рівень сп'яніння - 2,2%. Згідно результатів аналізу сечі - 3,3%.

Відносно ОСОБА_2 був складений адміністративний протокол серії БД №127330 від 01.09.2018 року за ч.1 ст.130 КУпАП. Також остання була ознайомлена зі своїми правами, змістом протоколу. Оскільки позивач відмовилась підписувати протокол, були запрошені свідки для фіксації її відмови.

Також за порушення п.12.1 Правил дорожнього руху, відносно ОСОБА_2В був складений адміністративний протокол серії БР № 079784 за ст.124 КУпАП.

У висновку вказано, що опитані інспектори УПП ОСОБА_7С та ОСОБА_8 підтвердили зазначені вище відомості, які також підтверджуються відеоматеріалами, наданими УПП.

В ході службового розслідування підполковник поліції ОСОБА_2 від дачі будь-яких пояснень відмовилась про, що був складений відповідний акт.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтвердили суду, що прибули на місце події 31.07.2018 року за викликом "102" у складі наряду приблизно через 5-7 хвилин після виклику. Після прибуття на місце події свідки побачили, що автомобіль Тойота-Авенсіс, д/з СА 7232 НВ (Болгарія), був припаркований в кармані, другий автомобіль - Нісан-Жук, д/з ВН 2990 ІА, червоного кольору, стояв у другому ряду з увімкнутим двигуном.

Свідки вказали, що коли вони підійшли до автомобіля Нісан-Жук, побачили, що за кермом сиділа жінка, як пізніше було встановлено, це була ОСОБА_2, двигун був увімкнутий.

Свідки зазначили, що в автомобілі крім ОСОБА_2 нікого більше не було.

В ході спілкування з ОСОБА_2, остання вела себе неадекватно та перекреслила адмінпротокол, пояснення надавати не хотіла, свідки (працівники УПП в Одеській області) відчули різкий запах алкоголю від позивача та помітили нестійку ходу та почервоніння очей.

Свідки зазначили, що запропонували ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан сп'яніння в медичній установі, на що остання погодилась. Після чого ОСОБА_2 було доставлено до Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я. Згідно висновку КП «Одеський обласний центр психічного здоров'я» ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного сп'яніння як за результатами тесту на «Алкон-01cy-U» (Драгер), так і за результатами аналізу сечі.

Також свідки підтвердили, що знайомі ОСОБА_2 приїхали на місце ДТП вже під час складання матеріалів по ст.124 КУпАП.

Свідки зазначили, що відносно ОСОБА_2 були складені адміністративні протоколи за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, а також винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутність поліса обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зазначили, що 31.07.2018 року знаходились на зупинці тролейбусу №7 на Люстдорфській дорозі між 1-ю станцією Люстдорфської дороги та площею Толбухіна та почули удар, в їхній бік полетіли осколки. Вони побачили автомобіль Ніссан-Жук червоного кольору, який пронісся мимо них та зупинився в другому ряду на проїзній частині.

Свідок ОСОБА_6 зазначила, що через лобове скло автомобіля побачила в машині жінку, яка сиділа за кермом та розмовляла по телефону. Крім жінки в машині більше нікого не було. Свідок зазначила, що патрульні приїхали приблизно через 10-15 хв. після виклику. Саме свідок ОСОБА_6 викликала поліцію.

Зазначене також підтвердила свідок ОСОБА_5

Вказані свідки однозначно стверджували, що під час ДТП за кермом перебувала саме ОСОБА_12, яка представилася поліцейським через деякий час після їх прибуття на місце ДТП. Спочатку вона автомобіль поліцейським не відчиняла та документів не давала.

Крім того, зі змісту розписки ОСОБА_10 від 01.08.2018 року на імя начальника УПП в Одеській області вбачається, що ОСОБА_10 зобовязується доставити автомобіль НОМЕР_1, яким керувала його дружина ОСОБА_2 на автостоянку.

Вищенаведені показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8, наведена вище розписка ОСОБА_10 підтверджують той факт, що під час ДТП за кермом автомобіля НОМЕР_2 знаходилася саме позивач, а не інша особа, і ці докази спростовують посвідчену приватним нотаріусом ОМУЮ ОСОБА_13 заяву ОСОБА_14, що начебто вказаним автомобілем 31.07.2018 року під час ДТП керував ОСОБА_10 (а.с. 148).

Суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що її звільнення відбулося із грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки з 10.09.2018 року по 19.09.2018 року включно вона знаходилась на лікарняному.

Суд зазначає, що позивач оскаржує наказ начальника ГУ Національної поліції в Одеській області від 17.09.2018 року №3192 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_2В.", яким не звільнено ОСОБА_2 зі служби в органах поліції, а накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, яке в подальшому було реалізоване через наказ по особовому складу.

Підставою для винесення оскаржуваного наказу став висновок службового розслідування від 17.09.2018 року, який є узагальненням усіх матеріалів службового розслідування.

Відповідно до п.2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України 12.03.2013 року №230, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, повязані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Таким чином, відповідальна за проведення службового розслідування особа, перевіривши та дослідивши усі обставини вчинення ОСОБА_2 проступку, склала висновок про притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, не містить заборони проведення службового розслідування під час знаходження на лікарняному особи, стосовно якої таке розслідування проводиться.

До того ж, відповідно до ст.18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, на яку позивач посилається у позову, дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Зі змісту даної норми випливає, що таке дисциплінарне стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ, може бути накладене під час тимчасової непрацездатності, відпустки чи відрядження, а виконується таке стягнення після прибуття особи до місця проходження служби.

Слід зауважити, що виконання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції виконується виданням наказу по особовому складу про звільнення зі служби в поліції.

Однак позивачем у даній справі оскаржується лише наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності (дисциплінарний наказ), а наказ про звільнення (по особовому складу) не є предметом судового розгляду по даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою перевірки факту знаходження ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні у жіночому відділенні №23 ООМЦПЗ з 07.08.2018 року, співробітники ВІОС УКЗ ГУНП в Одеській області 03.09.2018 року о 10:30 год. відвідали відділення №23 ООМЦЗП, але ОСОБА_2, яка лікувалась саме стаціонарно, як зазначено у відповіді завідуючого відділенням №23 ОСОБА_4 на запит від 03.09.2018 року №9/5430, була відсутня, про що складено відповідний акт від 03.09.2018 року (а.с. 96, 102).

Як встановлено судом, пізніше, того ж дня, 03.09.2018 року співробітники ГУНП в Одеській області повторно відвідали вищевказаний лікувальний заклад, де ОСОБА_2 відмовилася надавати пояснення через стан здоровя, про що складено акт (а.с. 101).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, який працює завідуючим відділенням №23 ООМЦПЗ, де перебувала на лікуванні ОСОБА_2, пілтвердив суду, що саме він заборонив працівникам поліції, які двічі прибували до відділення №23, брати пояснення у позивачки через її стан здоров'я, а власне ОСОБА_2 на питання співробітників поліції не відповідала, оскільки він її це робити заборонив.

Також свідок підтвердив, що працівники поліції двічі приходили до лікарні, і перший раз він їх до палати ОСОБА_2 не впустив.

Також суд зазначає, що такі підстави позову як порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування, зокрема, що у позивача не були відібрані пояснення, та те, що остання умисно не була ознайомлена з висновком службового розслідування, не були заявлені позивачем як підстави позову у позовній заяві. Про ці обставини позивач вказала у відповіді на відзив, яка надійшла до суду 04.12.2018 року (а.с. 139-142), проте з заявою про зміну чи доповнення підстав позову не зверталася. Тому суд розглядає позов у межах заявлених позовних вимог та з підстав, які зазначені позивачем у позовній заяві.

Крім того, суд бере до уваги, що навіть під час судового розгляду справи на більшість питань, які ставилися представником ГУНП в Одеській області та судом, у тому числі стосовно обставин дорожньо-транспортної пригоди, позивач посилаючись на ст.63 Конституції України, відмовлялася відповідати.

При цьому, суд зауважує, що тим самим ОСОБА_2 порушує обовязок учасника справи, передбачений п.5 ч.5 ст.44 КАС України, відповідно до якої, учасники справи зобов'язані надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Постановою Суворовського районного суду Одеської області від 11.10.2018 року по справі №523/11633/18, на ОСОБА_2 за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10200 гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, із стягненням судового збору у розмірі 352,40 грн.

Доказів набрання законної сили вказаною постановою на момент ухвалення рішення у даній справі сторони суду не надали.

Проте суд враховує, що факт керування позивачем транспортним засобом 31.07.2018 року під час ДТП доведений належними доказами у даній справі, а факт перебування при цьому позивача в стані алкогольного спяніння підтверджується висновком КП «ООМЦПЗ» від 01.08.2018 року (а.с. 80).

Такий проступок, який вчинила позивач, на думку суду, є істотним порушенням не тільки службової дисципліни, але і безпеки дорожнього руху, адже транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і нехтування водієм основоположними правилами, зокрема, щодо заборони керування в стані алкогольного сп'яніння, є категорично неприпустимо, особливо для працівника поліції.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач за наслідками службового розслідування правомірно зробив висновок про наявність у діях позивача вчинків, які є підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

За таких обставин, на думку суду, відповідач врахував тяжкість проступку позивача, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обовязків, рівень кваліфікації, та дійшов обґрунтованого висновку про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Викладені вище обставини підтверджують, що оскаржуваний наказ видано відповідачем з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України.

Зокрема, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Тому в задоволенні вимог позивача про визнання неправомірним та скасування наказу ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області №3192 від 17.09.2018 року - належить відмовити.

Як наслідок, не підлягають задоволенню вимоги позивача про її поновлення на рівнозначній посаді в поліції та стягнення з ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області середньомісячного грошового утримання за час вимушеного прогулу, оскільки дані вимоги є похідними від першої вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними та не підлягають задоволенню, а тому в задоволенні позову ОСОБА_2 належить відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 (адреса: вул. Ломоносова, 5, м. Одеса, 65006, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3) до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області (адреса: вул. Академіка Філатова, 15А, м. Одеса, 65080, ) про визнання неправомірним та скасування наказу ГУНП в Одеській області №3192 від 17.09.2018 року, яким ОСОБА_2 було звільнено зі служби за грубе порушення ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.06.2006 року №3460-ІV, п.1 ч.1 ст.18 Закону України Про національну поліцію та п.п.12.1, п.п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, що виразилось у особистій недисциплінованості, грубому порушенні правил дорожнього руху, керуванні 31.07.2018 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відповідно до ст.2, п.8 ст.12, ст.13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.06.2006 року № 3460-ІV; поновлення ОСОБА_2 на рівнозначній посаді починаючи з 18.09.2018 року; стягнення з ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області середньомісячного грошового утримання за час вимушеного прогулу починаючи з 18.09.2018 року відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Пятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25 лютого 2019 року.

Суддя В.В. Андрухів

.