Справа № 821/408/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2019 року

м. Київ

справа №821/408/17

адміністративне провадження №К/9901/38397/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Кравчука В.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 821/408/17

за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_3, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» про визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Лігінович Наталії Степанівни

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Кравченка К.В., суддів Лук'янчук О.В., Косцової І.П., -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2017 року представник ОСОБА_2 звернувся з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер рішення 31688983 від 03 жовтня 2016 року, номер запису про інше речове право: 16709001, на підставі якого здійснена державна реєстрація права оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, за договором оренди земельної ділянки від 22 вересня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» ();

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 1,64 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за договором оренди земельної ділянки від 22 вересня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» ();

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер рішення 31689120 від 03 жовтня 2016 року, номер запису про інше речове право: 16709152, на підставі якого здійснена державна реєстрація права оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, за договором оренди земельної ділянки від 22 вересня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» ();

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 3,19 га, кадастровий номер НОМЕР_2, за договором оренди земельної ділянки від 22 вересня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» ().

Позов обґрунтовано, зокрема тим, що відповідачем порушено вимоги пункту 6 частини першої статті 24 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-ІV), який встановлює заборону на проведення реєстрації прав та їх обтяжень у випадку, якщо заявником подано ті самі документи на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав, оскільки строк дії попереднього договору оренди від 01 вересня 2011 року, укладений між нею та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» спливав тільки 15 березня 2017 року, а тому відповідач незаконно здійснила за ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» подвійну реєстрацію права оренди на одні й ті ж земельні ділянки за двома різними договорами.

Херсонський окружний адміністративний суд постановою від 06 квітня 2017 року частково задовольнив позовні вимоги:

- визнав протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер рішення 31688983 від 03 жовтня 2016 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_3;

- визнав протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер рішення 31689120 від 03 жовтня 2016 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_3

В решті позовних вимог - відмовив.

Ухвалюючи таке рішення суд першої інстанції виходив із того, що в порушення вимог чинного законодавства України, всупереч існуючій невідповідності заявлених прав та поданих документів, а також ігноруючи суперечності, що існують між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами, державним реєстратором прав на нерухоме майно Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_3 прийнято спірні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, у зв'язку з чим, діяв неправомірно, порушив встановлений діючим законодавством порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а тому вони є незаконними та підлягають скасуванню.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 13 вересня 2017 року скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції керувався тим, що в даному випадку відсутня реєстрація подвійного речового права, адже всі складові права, які підлягали реєстрації за договорами від 21 вересня 2016 року були ідентичні праву, яке вже було зареєстровано за договором від 01 вересня 2011 року, як то: власник об'єкту оренди - ОСОБА_2, набувач права оренди - ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ», об'єкт оренди - земельні ділянки площею 3,19 га з кадастровим номером НОМЕР_2 та площею 1,64 га. з кадастровим номером НОМЕР_1. Тобто, зміна орендаря не відбувалась, а останній скористався своїм переважним правом на продовження оренди вищевказаних ділянок, звернувшись до орендодавця до спливу строку договору від 01 вересня 2011 року, та, домовившись з позивачем про новий строк оренди та розмір орендної плати, уклали нові договори від 21 вересня 2016 року.

02 жовтня 2017 року представник позивача звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року - залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що у разі, якщо заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі, це є передбаченою у статті 24 Закону № 1952-ІV підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права. Окрім цього, скаржник вказує на те, що суд апеляційної інстанції помилково надав оцінку поновленню та пролонгації існуючих договорів оренди, оскільки предметом оскарження в цій справі є управлінські повноваження відповідача, недодержання яких є підставою для скасування прийнятих рішень державного реєстратора.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 11 жовтня 2017 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

08 листопада 2017 року від третьої особи до суду касаційної інстанції надійшли заперечення на касаційну скаргу позивача, в яких ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» просить залишити зазначену касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Суд заслухав доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що позивач є власником двох земельних ділянок, а саме: площею 3,19 га з кадастровим номером НОМЕР_2 та площею 1,64 га. з кадастровим номером НОМЕР_1, що підтверджено державними актами серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4, відповідно (а.с.19, 20). Ці земельні ділянки розташовані за межами населеного пункту Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, їх цільове призначення - «ведення товарного сільськогосподарського виробництва».

01 вересня 2011 року між позивачем (Орендодавець) та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» (Орендар) укладено договір оренди вказаних земельних ділянок загальною площею 4,83 га (1,64 га + 3,19 га) строком на 5 років, починаючи з дати реєстрації цього договору, але не раніше закінчення сільськогосподарського року та закінчення збору врожаю на орендованій земельній ділянці (а.с.8).

Пунктом 7 даного договору передбачено переважне право Орендаря на поновлення його на новий строк після закінчення строку його дії. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Також зазначено, що зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін (п.31 Договору).

Реєстрація вказаного договору відбулася у відділі Держкомзему у Голопристанському районі Херсонської області 15 березня 2012 року за №00563-564 (а.с.9).

21 вересня 2016 року між позивачем (Орендодавець) та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» (Орендар) укладено нові договори оренди на ті ж самі земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_1 строком на 10 років та з більшим розміром орендної плати.

03 жовтня 2016 року державним реєстратором на підставі укладених позивачем із ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» договорів оренди землі від 21 вересня 2016 року були прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексними номерами 31688983 та 31689120 та проведена державна реєстрація за ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» права оренди вищевказаних земельних ділянок.

Також апеляційним судом встановлено, що для проведення спірної державної реєстрації державним реєстратором були отримані та перевірені наступні документи: договори оренди, акт приймання-передачі земельної ділянки, копія паспорту, ідентифікаційного коду позивача, копії державних актів, довідка про вартість земельної ділянки, витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий план земельної ділянки, акт встановлення меж земельної ділянки, довідка з ЄДР щодо ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» та свідоцтво про його державну реєстрацію.

Також до матеріалів реєстраційної справи долучені інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, які не містили записів про зареєстровані речові права та їх обтяження стосовно зазначених вище земельних ділянок (а.с.96, 100).

Наявний у справі витяг з Державного земельного кадастру станом на 20 вересня 2016 року (а.с.57) містить відомості про оренду земельної ділянки ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» строком на 5 років.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваних рішень) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваних рішень).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС України (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваних рішень) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваних рішень) суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Наведені норми права узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Так, відповідач як державний реєстратор речових прав на нерухоме майно за законодавством є суб'єктом владних повноважень. Наведене вбачається зі змісту пункту 1 частини першої статті 2 та статті 11 Закону № 1952-ІV. Згідно із цими нормами державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав. Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатами розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. При цьому втручання будь-яких осіб, у тому числі державних органів, у діяльність державного реєстратора забороняється.

Необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій, при цьому ці функції суб'єкт повинен здійснювати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний (зобов'язані) виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17 (провадження № 12-58гс18).

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно (право оренди на спірну земельну ділянку), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Проте характер спору у цій справі є приватноправовим з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваних рішень) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора ОСОБА_3 від 03 жовтня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з якими проведено державну реєстрацію за ТОВ ««Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» права оренди земельних ділянок, є підставою для припинення права оренди земельних ділянок.

За таких обставин позивачка фактично має намір таким шляхом розірвати договори оренди земельних ділянок від 21 вересня 2016 року. Крім того, після укладення спірних договорів оренди земельних ділянок від 21 вересня 2016 року у юридичної особи (ТОВ «Сількогосподарське підприємство «БАСМАТІ») виникли цивільні права, а саме права оренди земельної ділянки.

Оскільки спірні правовідносини пов'язані з цивільно-правовою угодою (договорами оренди землі) та захистом порушених прав ОСОБА_2, колегія суддів дійшла висновку про те, що цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивачки у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, а є способом захисту її приватних інтересів, а тому правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами цивільного права.

Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 821/406/17.

Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених відповідно статтями 238, 240 КАС України. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги (стаття 354 КАС України).

Пунктом 5 частини першої статті 349 цього ж Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті стаття 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року та Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Верховний Суд вказує, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін.

Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Керуючись статтями 345, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Лігінович Наталії Степанівни задовольнити частково.

Постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року та Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі № 821/408/17 скасувати.

Провадження у справі № 821/408/17 за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_3, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» про визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки - закрити.

Роз'яснити позивачеві, що справу належить розглядати в порядку господарського або цивільного судочинства в залежності від суб'єктного складу сторін спору.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

В.М. Кравчук ,

Судді Верховного Суду