Справа № 507/1622/18
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 р.м. ОдесаСправа № 507/1622/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в І інстанції: Дармакука Т.П.

Дата та місце ухвалення рішення: 29.11.2018 р. смт. Любашівка

Пятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Любашівського районного суду Одеської області від 29 листопада 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до начальника реагування патрульної поліції № 1 Любашівського відділення поліції Балтського відділу Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до начальника реагування патрульної поліції № 1 Любашівського відділення поліції Балтського відділу Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, в якому позивач просив скасувати постанову НК № 063939 від 21.10.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 08 листопада 2018 року заявлений позов залишено без руху та позивачу надано строк для виправлення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

27.11.2018 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків, в якому позивач зазначив відомості, які відсутні у адміністративному позові та заявив клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 29 листопада 2018 року позовну заяву повернуто позивачі у звязку з неусуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якою передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)), 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Залишаючи заявлений позов без руху, суд першої інстанції вказав на те, що поданий позов не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, а саме: позивачем не вказано свій реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України та не надано доказ про те; відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; до позовної заяви додано як доказ, не належної якості копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка є нечитаємою та з якої неможливо встановити події правопорушення.

Крім того, судом першої інстанції вказано, що позивачем не виконані вимоги ч. 1 ст. 161 КАС України, якою передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Як зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про повернення позовної заяви та вбачається з матеріалів справи, 27.11.2018 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків, в якому позивач зазначив відомості, які відсутні у адміністративному позові та заявив клопотання про витребування доказів.

Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання про усунення недоліків не може бути прийняте судом, як усунення недоліків щодо змісту адміністративного позову, оскільки вказані в ухвалі відомості повинні міститися саме у позовній заяві, а не в будь-якій іншій заяві чи клопотанні, окремо від адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність повернення адміністративного позову позивачу разом із доданими документами.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України з огляду на викладене.

Так, у відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За правилами п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Аналіз наведених норм показав, що метою залишення позову без руху є усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання.

При цьому, особа, яка подала позов не у відповідності вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, має бути обізнана про недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і строк, встановлений для усунення недоліків.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що обставини, які свідчать про недодержання вимог, передбачених процесуальним законодавством для звернення до суду, мають бути такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Недоліки, що є неістотними і які можуть бути усунуті в процесі підготовки справи до судового розгляду або під час розгляду справи не можуть бути перешкодою для відкриття провадження у справі.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не у спосіб встановлений судом усунуті недоліки позовної заяви.

Поряд з цим, як зазначає сам суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, позивачем надана інформація, яку вимагав суд, а тому, на думку колегії суддів, наведені судом першої інстанції обставини не можуть бути підставою для повернення позовної заяви.

Крім того, колегія суддів зазначає, що залишаючи позовну заяву без руху за наведених обставин, судом першої інстанції не визначено способу усунення цього недоліку, а лише вказано про необхідність письмового зазначення наведеної інформації.

Також, повертаючи заявлений позов позивачеві, судом першої інстанції не вказано, які встановлені недоліки, що перешкоджають відкриттю провадженню у справі з урахуванням вказаних позивачем обставин на виконання вимог ухвали суду.

Окрім викладеного, колегія суддів звертає увагу на те, що повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції послався на норми та положення ч. 2 ст. 123 КАС України, що визначає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Проте, питання строку звернення із даним позовом не було підставою для залишення позовної заяви без руху, а тому вказані посилання суду першої інстанції при поверненні позовної заяви на норми та положення ч. 2 ст. 123 КАС України, що визначає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, є безпідставними.

На підставі наведеного у сукупності, суд апеляційної інстанції, враховуючи межі розгляду судом апеляційної інстанції та його повноваження щодо перегляду ухвал суду першої інстанції, які перешкоджають подальшому провадженню у справі, прийшов до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції та вирішення в установленому порядку питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Любашівського районного суду Одеської області від 29 листопада 2018 року скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до начальника реагування патрульної поліції № 1 Любашівського відділення поліції Балтського відділу Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 21.02.2019 р.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька