Справа № 265/118/19
Суддя: Вайновський А. М.
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/118/19
Провадження № 2-а/265/46/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А. М.,

при секретарі Злидіній Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку письмового спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

10 січня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАВ № 830201 від 31.12.2018, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2. В обґрунтування позову зазначив, що 31 грудня 2018 року він керував легковим автомобілем. Рухаючись вулицею Азовстальською в місті Маріуполі, він зупинився згідно із нормами ПДР перед трамваєм на зупинці громадського транспорту. Дочекавшись доки всі пішоходи здійснять посадку/висадку, він розпочав рух і тільки після того, як трамвай проїхав перехрестя прямо, він здійснив поворот ліворуч, де його зупинили працівники поліції. Працівник поліції, зокрема, поліцейський ОСОБА_2, звинуватив його у порушенні вимог п. 18.8 ПДР та склав постанову про його притягнення до адміністративної відповідальності. Із інкримінованим правопорушенням він не погодився та неодноразово заявляв клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату з метою звернення за кваліфікованою правовою допомогою, проте, дані клопотання поліцейським було проігноровано. З цих підстав просив постанову скасувати.

Ухвалою суду від 14 січня 2019 року за вказаним адміністративним позовом було відкрито спрощене провадження без участі сторін справи.

04 лютого 2019 року відповідачем - поліцейським УПП в Донецькій області ОСОБА_2 надано відзив на предявлений адміністративний позов. Згідно із наданим відзивом відповідач зазначив, що 31.12.2018 під час здійснення ним патрулювання на вулиці Азовстальській в місті Маріуполі було помічено транспортний засіб ЗАЗ SENS, д/н НОМЕР_1, який почав рух при відчинених дверях трамваю, чим порушено п. 18.8 ПДР. Автомобіль був зупинений ним біля будинку № 26 по бульвару Меотиди в місті Маріуполі. Факт правопорушення підтверджується наявним відеозаписом з реєстратора патрульного автомобіля. За наслідками розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу ним було прийнято постанову про притягнення водія до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у розмірі 425,00 гривень. Вважаючи, що постанова є законною та обґрунтованою, була винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, просив відмовити у задоволенні предявленого адміністративного позову у повному обсязі.

Будь-яких інших заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, сторонами не надано.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу. А також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАВ № 830201, винесеною поліцейським Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 від 31 грудня 2018 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425,00 гривень.

Даною постановою зазначено, що 31 грудня 2018 року о 16-25 годині водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухаючись по вулиці Азовстальській в місті Маріуполі, не зупинився перед трамваєм та проїхав на відкриті двері трамвая, чим порушив п. 18.8 ПДР.

Пунктом 18.8 ПДР встановлено, що водій транспортного засобу повинен зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, які йдуть з боку відчинених дверей до (або від) трамвая, що стоїть на зупинці, якщо посадка чи висадка проводиться з проїзної частини чи посадкового майданчика, розміщеного на ній. Продовжувати рух дозволяється лише тоді, коли пішоходи залишать проїзну частину і в трамваї зачиняться двері.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Судом в ході розгляду справи оглянуто відеозапис події на носії електронної інформації, долучений відповідачем до відзиву, здійснений відео реєстратором патрульного автомобіля за напрямком його руху.

З даного відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом зупинився перед трамваєм з боку його відчинених дверей з метою надання змоги пасажирам здійснити посадку/висадку та перетнути проїзну частину дороги. Однак, подальший рух ОСОБА_1 розпочав не дочекавшись закриття дверей трамваю, здійснивши проїзд прямо із увімкненим показчиком лівого повороту, після чого знову зупинився та надавши дорогу трамваєві для проїзду прямо, закінчив маневр лівого повороту.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що водієм ОСОБА_1 дійсно було порушено вимоги п. 18.8 ПДР, а тому посилання позивача на відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є спростованими.

Разом із тим, відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому відповідно до практики Європейського суду з прав людини, поняття «суду», яке застосовується у Конвенції, не обмежується виключно органами судової влади, а поширюється й на інші державні органи, уповноважені вирішувати питання про притягнення особи до юридичної відповідальності. Так зокрема, орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна (Sramek v. Austria (Срамек проти Австрії), § 36).

Як зазначив за змістом позову ОСОБА_1, на місці винесення оскаржуваної постанови ним неодноразово було заявлено клопотання про відкладення розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення з метою залучення до розгляду кваліфікованої правової допомоги, проте, зазначені клопотання поліцейським ОСОБА_2 були проігноровані.

Вказані доводи позивача обєктивно підтверджуються відеофіксацією процесу розгляду справи з нагрудного відеореєстратора поліцейського ОСОБА_2, долученою до відзиву відповідача. При цьому свою неодноразову відмову у задоволенні таких клопотань поліцейський ОСОБА_2 мотивував відсутністю значущих аргументів з боку позивача, що, на думку суду, є безпідставним.

Отже, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності поліцейський ОСОБА_2 прийняв рішення без урахування усіх обставин, що мають значення для справи, порушивши при цьому право позивача на використання під час розгляду справи допомоги адвоката, тобто право на захист.

В той же час, позивачем не надано жодних доказів на спростування, як самої події адміністративного правопорушення, так і наявності у його діях вини, а тому, враховуючи положення ст. 286 КАС України, суд вважає необхідним постанову у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати, а справу надіслати до Управління патрульної поліції в Донецькій області на новий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 5-9, 19, 77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

2. Постанову серії ЕАВ № 830201, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 від 31 грудня 2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу надіслати до Управління патрульної поліції в Донецькій області на новий розгляд.

3. Рішення суду може би бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

4. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

5. Повний текст рішення складено 22 лютого 2019 року.

Суддя А.М. Вайновський