Справа № 457/1180/18
Суддя: Грицьків В. Т.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/1180/18
провадження №2-а/457/6/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Грицьківа В.Т.

секретар судового засідання Ринда О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 4 Управління ПП у Львівській області департаменту ПП Березяка ОСОБА_2, третя особа: управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 801161 від18.12.2018 року

за участю

позивача ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з адміністративним позовом до інспектора батальйону № 1 роти № 4 Управління ПП у Львівській області департаменту ПП Березяка ОСОБА_2, третя особа: управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 801161 від18.12.2018 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18.12.2018 року приблизно об 15.45 годин він дійсно керував транспортним засобом ОСОБА_3, державний номерний знак НОМЕР_1 на автошляху М-06 Київ-Чоп. В цей час, на 607 км цього автошляху, його транспортний засіб було зупинено працівниками патрульної поліції з тих підстав, що в населеному пункті він рухався зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищив швидкість на 23 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України за що ч. 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність, у звязку із чим було складено постанову та накладено на нього адміністративний штраф в розмірі 255 гривень.

Позивач вважає, що його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 801161 від 18.12.2018 року підлягає скасуванню.

В судове засідання зявився позивач, позов підтримав, просив його задовольнити з підстав зазначених в позові та додатково пояснив, що він рухався зі швидкістю близько 50 км/год. Він їхав за ще якимось автомобілем, однак працівники поліції зупинили лише його, а інший автомобіль, який рухався спереду нього - ні. Він запитав причину зупинки, на що працівник поліції йому відповів, що ним перевищено швидкість та почав перевіряти документи і склав постанову. Він заперечував факт вчинення ним правопорушення, але його ніхто не слухав.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, не повідомив суд про причини своєї неявки, не надав відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, письмові пояснення щодо позову не подав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАВ № 801161 від 18.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 18.12.2018 року о 15.25 год. на автодорозі Київ-Чоп 607 км в населеному пункті автомобіль рухався зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищив встановлену швидкість на 23 км/год, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, то винесена відповідачем постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 801161 від 18.12.2018 року містить відомості, про те, що швидкість автомобіля вимірювалася приладом trucam tc000750. Однак з даними результатами водія не було ознайомлено, а тому на думку суду показання даного радару не можуть бути доказом скоєння правопорушення, оскільки неможливо встановити, що зафіксована приладом швидкість є швидкістю саме автомобіля позивача.

У постанові серії ЕАВ № 801161 від 18.12.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зазначені також будь які інші докази, на яких грунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що є порушенням вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву та будь-яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надав, а тому, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не виконано обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього статтею 77 КАС України, у зв'язку із чим дана постанова підлягає скасуванню.

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та передчасним, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, тому постанова серії ЕАВ № 801161 від 18.12.2018 року підлягає скасуванню.

Що стосується вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Проте прийняття відповідного рішення про закриття провадження у справі відноситься відповідно до вимог ч. 1 ст. 222, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП до компетенції органів, які уповноважені законом на розгляд даної категорії справ про адміністративні правопорушення, а не до компетенції суду при розгляді відповідно до вимог ст. 171-2 КАС України, позовів з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності. Оскільки судом не вирішується питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності певної особи, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд має право визнати незаконними і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити в цьому, то зазначене свідчить про те, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження по справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, до повноважень адміністративного суду не належить закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, тому вимога позивача щодо закриття провадження в адміністративній справі не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 258, 283 КУпАП, ст.ст. ст.ст. 20-22, 77, 241-246, 250-251, 295, 255 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 801161 від 18.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_5