Справа № 815/707/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 р. Справа № 815/707/18

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

Час і місце ухвалення: 13:03 год. м. Одеса

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління поліції охорони в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення зі служби в поліції, поновлення на посаді, стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління поліції охорони в Одеській області в якому відповідно до уточнення позовних вимог від 18.05.2018 року, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління поліції охорони в Одеській області №34 о/с від 04.05.2016 року про звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_2 (НОМЕР_1), старшого інспектора батальйону охорони №1 Управління поліції охорони в Одеській області;

- поновити ОСОБА_2 (НОМЕР_1) на посаді старшого інспектора батальйону охорони №1 Управління поліції охорони в Одеській області;

- стягнути з Управління поліції охорони в Одеській області на користь ОСОБА_2 грошове утримання за час вимушеного прогулу за період з 04.05.2016 року по 30.05.2018 року в розмірі 175924 грн.;

- постанову в частині поновлення ОСОБА_2 (НОМЕР_1) на посаді старшого інспектора батальйону охорони №1 Управління поліції охорони в Одеській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Управління поліції охорони в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу Управління поліції охорони в Одеській області № 34 о/с від 04.05.2016 року про звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_2 (НОМЕР_1), старшого інспектора батальйону охорони №1 Управління поліції охорони в Одеській області; поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора батальйону охорони №1 Управління поліції охорони в Одеській області; стягнення з Управління поліції охорони в Одеській області на користь ОСОБА_2 грошового утримання за час вимушеного прогулу за період з 04.05.2016 року по день поновлення на посаді - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, та в обґрунтування зазначає, що провадження у кримінальній справі №0000111 на час звільнення його зі служби в поліції не завершено, рішення по такій справі не прийнято, звільнення зі служби з підстав наявності кримінального провадження є протиправним, що помилково не взято до уваги судом першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом начальника Управління поліції охорони в Одеській області №3 о/с від 07.11.2015 року, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України "Про Національну поліції" призначено тих, що прибули з Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Одеській області, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та установленням посадових окладів згідно штатного розпису, з 07 листопада 2015 року, а саме: ОСОБА_2 (НОМЕР_1), який мав спеціальне звання підполковник міліції, старшим інспектором батальйону поліції охорони №1 Управління поліції охорони в Одеській області, присвоївши йому спеціальне звання підполковник поліції.

Наказом начальника Управління поліції охорони в Одеській області №2046 від 04.05.2016 року "Про покарання співробітника УПО в Одеській області" наказано за грубе порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV, старшого інспектора батальйону поліції охорони №1 Управління поліції охорони в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_2 звільнити зі служби в поліції відповідно до п.8 ст.12 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV.

Відповідно до даного наказу №2046, 01.05.2016 року о 12:30 год. надійшло повідомлення з ГУ НП в Одеській області про те, що слідчим слідчого відділу УСБ України в Одеській області лейтенантом Кравченко Д.Р., складений протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в рамках кримінального провадження №0000111 від 30.04.2016 року, відносно підполковника поліції ОСОБА_2

О 18:30 год. 30.04.2016 року в приміщенні ТЦ "Рів'єра" за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка, вул. Південна дорога, 101, відповідно до ст.ст. 40, 104, 110, 131, 132, 208-211, 213 КПК України, здійснено затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.199 КК України, ним виявився підполковник поліції ОСОБА_2, старший інспектор батальйону поліції охорони №1 Управління поліції охорони в Одеській області.

В наказі №2046 зазначено, що слід вважати, що вищевказана подія стала можливою внаслідок низьких морально-ділових якостей старшого інспектора батальйону поліції №1 Управління поліції охорони в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_2

Наказом начальника Управління поліції охорони в Одеській області №34 о/с 04.05.2016 року, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" звільнено у запас Збройних Сил підполковника поліції ОСОБА_2 (НОМЕР_1), старшого інспектора батальйону поліції охорони №1 УПО в Одеській області, за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Підставою видання даного наказу про звільнення зі служби є наказ УПО в Одеській області від 04.05.2016 року №2046 про накладення дисциплінарного стягнення.

Не погодившись з вищезазначеним наказом позивач оскаржив його до суду.

Приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача. При цьому, зазначив, що відповідачем доведено, що при звільненні ОСОБА_2 зі служби в поліції наказом №34 о/с від 04.05.2016 року відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскаржуваний наказ відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України, а відтак наказ є правомірним та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України "Про Національну поліцію", який згідно з п. 1 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону набрав чинності з 7 листопада 2015 року.

Положеннями ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського, так, п. 6 ч. 1 вказаної статті визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Статтею 18 Закону України " Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини. У разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов'язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред'явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Разом з тим, п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України не було затверджено, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV.

Положеннями ст. 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

В силу ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 4, 5, 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за №541/23073.

Пунктом 2.1. вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом УПО в Одеській області від 04.05.2016 року №34 о/с позивача було звільнено за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "По Національну поліцію" (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). У пункті 1 наказу УПО в Одеській області від 04.05.2016 року №2046 зазначено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІV.

Тобто, у зв'язку з грубим невиконанням вимог Дисциплінарного статуту ОВС, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за результатами проведеного службового розслідування.

При цьому, колегія суддів зазначає, що наказ №2046 від 04.05.2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді звільнення зі служби в поліції є чинним, оскільки позивачем пропущено строк оскарження останнього та з даного приводу прийняті відповідні рішення суду. Саме на підставі цього чинного наказу відповідачем було видано наказ №34 о/с від 04.05.2016 року про звільнення позивача зі служби в поліції.

При цьому колегія суддів зазначає, що питання наявності чи відсутності тих порушень з боку відповідача, на які вказує позивач, є предметом доказування у справі про оскарження наказу про накладення дисциплінарного стягнення №2046 від 04.05.2016 року, який не є предметом позову по даній справі, що вірно встановлено судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості та недоведеності вимог позивача. В свою чергу відповідачем доведено що при звільненні позивача зі служби в поліції наказом №34 о/с від 04.05.2016 року відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак оскаржуваний наказ є правомірним та скасуванню не підлягає.

Крім того колегія суддів зазначає, що посилання апелянта, на те що звільнення позивача на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» є передчасним, оскільки вина позивача у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена, не ґрунтуються на вимогах зазначеного законодавства, оскільки законодавець визначає дві різні самостійні підстави звільнення: за результатами службового розслідування; та за наслідками набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Із оскаржуваного наказу про звільнення позивача вбачається, що на позивача було накладено дисциплінарне стягнення саме за результатами службового розслідування, як це зазначалося вище.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 313, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 21 лютого 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова