Справа № 280/4134/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 лютого 2019 року (13 год. 41 хв.)Справа № 280/4134/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Стовбур А.Ю.,

представників сторін:

позивача ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Барс» (69037, м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, буд. 45-Б)

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25)

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Барс» (далі позивач) Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача № ЗП 1495/563/АН/П/ТД-ФС від 28.08.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на позивача.

Ухвалою суду від 12.11.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10.12.2018.

Ухвалою суду від 26.11.2018 заява позивача про забезпечення адміністративного позову була задоволена.

Ухвалою суду від 10.12.2018 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30днів, наступне підготовче засідання призначено на 22.01.2018.

Ухвалою суду від 22.01.2019 відкладено підготовче засідання на 29.01.2019.

Протокольною ухвалою суду від 29.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12.02.2019.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за своїм змістом трудові угоди укладені із фізичними особами є цивільно-правовими договорами, а висновки відповідача про наявність у цих договорах ознак трудового договору та порушення позивачем вимог пункту 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, є помилковими. Враховуючи зазначене вважає, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП 1495/563/АН/П/ТД-ФС від 28.08.2018, винесена Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області є протиправною та підлягає скасуванню. Позов просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що в ході невиїзного інспектуванняТовариства з обмеженою відповідальністю «Барс» встановлено, що позивачем в порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України трудовий договір із фізичними особами не укладався і повідомлення до органів Державної фіскальної служби не подавав. Враховуючи встановлені порушення вважає постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП 1495/563/АН/П/ТД-ФС від 28.08.2018правомірною, тому в задоволенні позову просить відмовити.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

З 03.08.2018 по 06.08.2018 року інспектором праці, ОСОБА_3, було проведено невиїзне інспектування Товариства з обмеженою відповідальністю «Барс».

За результатами невиїзне інспектування було складено ОСОБА_4 невиїзного інспектування №ЗП1495/563/АН від 06.08.2018 року в якому, зафіксовано порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Барс»:

ч.1,3 ст.24 КЗпП під час проведення контрольного заходу ТОВ «Барс» з питання оформлення трудових відносин встановлено, що за період з січня 2017 по червень 2018 25 осіб було допущено до роботи без укладання трудового договору. ОСОБА_5 (охоронник), ОСОБА_6 (охоронник), ОСОБА_7 (охоронник), ОСОБА_8 (охоронник), ОСОБА_9В.(начальник охорони), ОСОБА_10 (начальник охорони), ОСОБА_11 (начальник охорони), ОСОБА_12 (охоронник), ОСОБА_13 (охоронник), ОСОБА_14 (охоронник), ОСОБА_15 (охоронник), ОСОБА_16 (охоронник), ОСОБА_17 (охоронник), ОСОБА_18 (охоронник), ОСОБА_19 (спеціаліст), ОСОБА_20 (охоронник), ОСОБА_4П.(начальник відділу охорони), ОСОБА_21 (начальник відділу охорони), ОСОБА_22 (охоронник), ОСОБА_23 (начальник охорони), ОСОБА_24 (охоронник), ОСОБА_25 (охоронник),ОСОБА_26 (охоронник), ОСОБА_27 (охоронник), ОСОБА_28 (охоронник) виконували обовязки співробітників охорони при виконанні службових обовязків, забезпечив цілісність майна та інших цінностей, переданих їм «замовником» для охорони на території «замовника». Зазначені види робіт свідчать про процес праці, не його результат, що притаманне трудовим відносинам.

Абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України встановлено: «Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за. кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Таким чином, відповідачем на підставі акту №ЗП1495/563/АН від 06.08.2018 року та у відповідності до п. 8. Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013 винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП1495/563/АН/П/ТД-ФС від 28.08.2018, якою Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області у відповідності до п.п. 54 п. 4 Положення про державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015та на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України накладено на ТОВ «Барс» штраф у розмірі 2 792 250,00 грн.

В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив, що винагорода визначеним особам за виконану роботу розраховується пропорційно відпрацьованого часу, що підтверджується розрахунково-платіжними відомостями за 2017-2018 роки в яких чітко зазначено кількість відпрацьованих днів/годин даними особами.

У вищезазначених розрахунково-платіжних відомостях за січень 2017-червень 2018 зазначені табельні номери та професії (посади) усіх вищевказаних осіб, які передбачають виконання робіт за посадами (професіями) «охоронник», «начальник охорони», «начальник відділу охорони». Дані професії передбачені класифікатором професій ДК:003:2010, затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327.

Крім того, у розрахунково-платіжних відомостях зазначені посадові оклади (тарифні ставки) для всіх 25 вищевказаних осіб, що відповідає вимогам ст.96 КЗпП України та притаманне саме трудовим відносинам.

З особами: ОСОБА_29 (охоронник), ОСОБА_7 (охоронник), ОСОБА_9 (начальник охорони), ОСОБА_10 (начальник охорони), ОСОБА_11 (начальник охорони), ОСОБА_30 (охоронник), ОСОБА_22 (охоронник), ОСОБА_22С.(охоронник), ОСОБА_23 (начальник охорони), ОСОБА_25 (охоронник), ОСОБА_28 (охоронник), ОСОБА_21 (начальник відділу охорони) укладено договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Відповідно до статті 135№ КЗпП договори про повну матеріальну відповідальність укладаються лише у письмовій формі з працівниками (що досягли 18 років), які обіймають посади або виконують роботи, безпосередньо повязані із зберігання, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Укладення договорів про повну матеріальну відповідальність, передбачено Кодексом законів про працю, який до ст.3 КЗпП регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності. Це свідчить про покладення на працівників матеріальної відповідальності, як на особу, що повязана трудовими обовязками, як це передбачено ст.130 КЗпП України.

Відповідно до довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДР), основним видом економічної діяльності ТОВ «Барс» є : діяльність приватних охоронних служб (Код КВЕД 80.10). У штатних розписах підприємства у 2017-2018 року посади охоронника, начальника охорони, начальника відділу охорони, спеціаліста відсутні.

З вищезазначеними 25 особами укладено цивільно-правові договори з ТОВ «Барс» як Замовником в особі генерального директора ОСОБА_31, а саме: № 56,51,44,36,47,32,29,40,12,09,02,04,21,25 із ОСОБА_5; № 56,13,55,52,43,49,35,18,30,27,22,39,06,10,01,17, 26,24 із ОСОБА_32; № 46,31,26,23,21,42,18 із ОСОБА_9; № 185,06 із ОСОБА_33; № 34 із ОСОБА_13; № 25,53,37,48,45,33,41,28 із ОСОБА_29; договори № 11 із ОСОБА_22; № 14,19 ізТоцьким В.В.; № 01,183 із ОСОБА_34; № 184,02 із ОСОБА_35; № 09,191 із ОСОБА_21; № 04,190 із ОСОБА_17; № 189,05 із ОСОБА_18; № 186,08 із ОСОБА_4; № 187,03 із ОСОБА_16; № 15,19,28 із ОСОБА_36; № 18,23,27 із ОСОБА_25; № 182 із ОСОБА_37; № 15 із ОСОБА_38; № 07,11,14,20,29 із ОСОБА_28;№ 192,07 із ОСОБА_20;№ 188,10,20 із ОСОБА_39;№ 12,17 із ОСОБА_40;№ 54,57,08,03,50,05 із ОСОБА_41;№ 22,16 із ОСОБА_42

В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначив, що всі особи з якими були укладені цивільно правові договори були повідомлені про те, що трудовий договір з ними не укладається, а запропоновано укласти саме цивільно-правовий договір, про що остання надали письмову згоду (які були долучені до матеріалів справи).

Крім того, позивач пояснив, що всі необхідні податкові платежі за кожну особу сплачувалися своєчасно, на підтвердження чого надає податкові розрахунки та квитанції на підтвердження направлення документів до податкового органу.

Також позивач надав пояснення, що за штатом, як зазначає і відповідач, рахується три особи, а послуги з охорони надавалися саме позивачу, третім особам охоронні послуги не надавалися.

З цього приводу суд зазначає, що позивачем до суду не надані докази того, що позивач є власником майна, обєм якого потребує укладання такої кількості цивільно-правових договорів з надання охоронних послуг.

Трудові договори не укладалися, повідомлення до органів фіскальної служби не подавалось.

На підставі ОСОБА_36 невиїзного інспектування №ЗП1495/563/АН від 06.08.2018 року відповідачем було прийнято постанову № ЗП 1495/563/АН/П/ТД-ФС від 28.08.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на Товариство з обмеженою відповідальністю «Барс».

Вважаючи прийняту відповідачем постанову № ЗП 1495/563/АН/П/ТД-ФС від 28.08.2018 про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду із позовом про її скасування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ч. 1-3 ст. 24 КЗпП трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ст. 23 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови :акти, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно частин 1, 2 статті 928 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Позивач у даній справі був незгоден з висновками відповідача щодо трудового характеру правовідносин між Товариством з обмеженою відповідальністю «Барс» та фізичними особами.

Фактично предметом спору є оцінка існуючих між позивачем та фізичними особами правовідносин: чи є вони трудовими, чи цивільно-правовими.

Верховним Судом неодноразово висловлена правова позиція (що є обов'язковою для врахування в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України), відповідно до якої основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. (постанова Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 127/21595/16-ц).

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

При цьому, за цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами не робиться. Водночас відповідно до пункту "а" частини третьої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

З аналізу наведених норм слідує, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Як вже зазначало ся вище, судом встановлено, що згідно Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, основним видом економічної діяльності ТОВ «Барс» є: діяльність приватних охоронних служб (Код КВЕД 80.10).

Відповідно до ч. 1 ст.5 Закону України «Про охоронну діяльність» №4616-VI від 22.03.2012, охоронна діяльність належить до ліцензованих видів діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Ліцензійних умов провадження охоронної діяльності» за №960 від 18.11.2015затверджено ліцензійні умови провадження охоронної діяльності (надалі - Постанова №960).

Пунктом 17 Постанови №960 чітко визначено, що персоналом охорони можуть бути дієздатні громадяни України, які досягли 18-річного віку, пройшли відповідне навчання або професійну підготовку, уклали трудовий договір із суб'єктом охоронної діяльності (входять до штату суб'єкта охоронної діяльності). Під час прийняття на роботу ліцензіат зобов'язаний отримати від зазначених осіб документи, необхідні для прийняття на роботу до суб'єкта охоронної діяльності.

Згідно до п. 18 Постанови №960, охоронна діяльність провадиться лише персоналом, який відповідає вимогам, що встановлені пунктами 15 і 17 Ліцензійних умов, у тому числі: охоронники, охоронці повинні входити до штату суб'єкта охоронної діяльності та залежно від об'єкта, що охороняється, відповідати кваліфікаційним вимогам, визначеним наказом Мінпраці від 29 грудня 2004 № 336 "Про затвердження Випуску 1 "Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності" Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників". Рівень відповідності кваліфікаційним вимогам документально підтверджується згідно із законодавством.

Відповідно до затвердженого штатного розкладу кількість штатних одиниць на ТОВ «Барс» становить 3 особи генеральний директор, комерційний директор, головний бухгалтер. Тобто, згідно основного виду діяльності Товариства до штату не введено жодного працівника, який би виконував дані функції з охоронної діяльності.

Частиною 1 ст.11 «» Закону України «Про охоронну діяльність» від 22.03.2012 № 4616-VI визначено умови залучення громадян до охоронної діяльності, а саме: персоналом охорони можуть бути дієздатні громадяни України, які досягли 18-річного віку, пройшли відповідне навчання або професійну підготовку, уклали трудовий договір із суб'єктом господарювання та подали документи, що вони ...».

Таким чином, всі працівники підприємства, які здійснюють охоронну діяльність (відповідно до Ліцензійних умов) повинні бути працевлаштовані з урахування норм КЗпП України, а послуги охорони на підставі договорів цивільно - правового характеру може надавати лише підприємець, який має відповідну ліцензію.

Крім того, договори цивільно-правового характеру зазвичай укладаються для виконання разових робіт, а відповідно до типових цивільно - правових договорів в обов'язки Виконавця входить виконання роботи щодо із забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих йому.

Також, у п.1.1 наданих ТОВ «Барс» типових цивільно-правових договорів зазначено, що Виконавець приймає на себе обовязок виконувати роботу із забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих йому «Замовником» для охорони на території «Замовника».

У розрахунково-платіжних відомостях за липень 2017-січень 2018 нараховано саме заробітну плату, із зазначеною кількістю відпрацьованих днів, зазначено тарифну ставку, виплачується аванс. У видаткових касових ордерах зазначено у призначені платежу саме «заробітна плата за 1-шу половину…» та «заробітна плата за 2-гу половину…» місяця, тобто, саме товариство - роботодавець підтверджує своїми діями, що це саме трудові відносини, які оплачуються згідно до відпрацьованого часу, два рази на місяць у вигляді заробітної плати та авансу.

Отже, з вищенаведеного слідує, що послуги охорони за укладеними ТОВ «Барс» цивільно - правовими договорами мають постійний характер виконання протягом Січня 2017-Червня 2018, на який укладено договір, при цьому, охоронець не може надати замовнику якійсь конкретний результат роботи, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах.

Таким чином, враховуючи специфіку наданих послуг з охорони працівниками які працюють за цивільно - правовим договорам, генеральним директором ТОВ «Барс» фактично було допущено до роботи 25 вищевказаних працівників без укладення трудового договору, хоча законом чітко встановлено, що такі відносини мають бути трудовими, або здійснюватися фізичними-особами підприємцями згідно до договору про надання послуг.

Зазначене свідчить про не дотримання позивачем вимог ч.3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, згідно із приписами якої - працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Головне управління Держпраці у Запорізькій області, діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що прямо передбачений законодавством України. Прийняті рішення є законними, обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зясованих обставин, досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно вимог ст.139 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Барс» (69037, м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, буд. 45-Б, ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 25, ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 21.02.2019.

Суддя О.В.Конишева