Справа № 534/1020/18
Суддя: Куц Т. О.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 534/1020/18
№ 2-а/534/3/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Куц Т.О.

за участю секретаря Ребриної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 1 батальйону 2 роти Толочко Кристини Сергіївни БПП у м. Кременчук УПП Полтавської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до 1 батальйону 2 роти Толочко К.С. БПП у м. Кременчук УПП Полтавської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, серії ЕАА № 482527 від 14.07.2018.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що даною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, за наступною статтею та обставинами правопорушення: « водій, керуючи ТЗ не виконав вимогу ДЗ 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив п. 33 ПДР - Порушення вимог дорожніх знаків». Прийняте рішення, яким до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Вважає, що інспектор при складанні постанови допустив ряд порушень, а саме порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, проігнорувавши порядок встановлений ст.ст. 268,283 КупАП.

Позивач вважає вказану постанову незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи, просить вказану постанову скасувати та провадження у справі закрити.

Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву в якому посилається на те, що при складенні вказаної постанови не було порушено процедуру щодо її винесення , інспектор діяв в межах наданих законом повноважень , мав право розглянути справу про адміністративне правопорушення та винести постанову, яка була ухвалена на місці вчинення правопорушення відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КУпАП . Вважає, що твердження позивача , викладені у позові , є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню .

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_3 не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від його представника до суду надійшла заява в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у їх відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В ході судового розгляду встановлено, що стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕАА № 482527 від 14.07.2018 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно зазначеної постанови, ОСОБА_1, 14.07.2018 о 08 год 24 хв у по вул. Небесної Сотні, в м. Кременчуці керуючи транспортним засобом не виконав вимогу д.з 3.21 «В»їзд заборонено», чим порушив п. 33 ПДР «б» та скоїв адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в зв'язку з чим накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн .

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Ч. 1 ст. 121 КУпАП, передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

З огляду на зміст цієї статті настання адміністративної відповідальності настає саме за порушення користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

ПДР України розмежовують такі поняття, як: початок руху, зміна напрямку руху, перестроювання; такі дії водія відносять до маневрування (маневру). Як зазначалося вище, зміст ПДР України не відносить перестроювання ТЗ до зміни напрямку руху, а відносить до зміни полоси руху в одному напрямку. Більш того відокремлює таке поняття в т.ч. в розділі 10 ПДР України «Початок руху та зміна його напрямку».

Крім того відповідно до п.п. 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Із приписів пункту 9 розділу ІІІ цієї інструкції - розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Вказані правові, в т.ч. процесуальні норми КУпАП, прописані в них принципи та гарантії під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем дотриманими не були.

Крім наданої позивачем копії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 482527 від 14.07.2018, суду надано відеозапис, згідно якого зафіксовано лише вручення ОСОБА_1 вказаного протоколу , сам факт вчинення правопорушення не зафіксовано .

Позивачем надано фототаблицю , згідно якої з вулиці Української в м. Кременчуці Полтавської області в'їзд на автозаправку є забороненим. В напрямку руху: з вулиці Небесної Сотні на вулицю Українську в м. Кременчуці Полтавської області міститься відповідний знак «В'їзд заборонено», що розміщений безпосередньо на металевій опорі конструкції - навісу над колонками АЗС (а.с.9-13).

Вимоги до розміщення дорожніх знаків регламентовані в ГОСТ ДСТУ 4100-2014. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування. Зі змісту пункту 10.1.1. даного ДСТУ - дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо); Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Зі змісту пункту 10.2.4 даного ДСТУ - дорожні знаки повинні встановлюватись з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (допускається установлювати на присипній бермі), на тротуарі, розділювальній смузі, газоні тощо та над дорогою, крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом. На дорогах з двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки можуть дублюватись. Необхідність дублювання знаків визначають залежно від конкретних дорожніх умов. Дублюючі знаки повинні установлюватись на розділювальній смузі, а у разі її відсутності - над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху у зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги. Дорожні знаки допускають розміщувати на опорах зовнішнього освітлення, електрозв'язку, інших інженерних мереж. Зі змісту пункту 10.5.1 - 10.5.2 - заборонні знаки застосовують, щоб увести обмеження руху або їх скасувати; заборонні знаки, крім спеціально обумовлених цим стандартом випадків, потрібно встановлювати безпосередньо перед ділянками дороги, на яких необхідно ввести відповідне обмеження.

Зі змісту даного ДСТУ «Заборонні знаки» встановлюються безпосередньо перед ділянками доріг, на які вводиться чи відміняється відповідне обмеження.

З урахуванням таких правових норм дія знаку «В'їзд заборонено», що розміщений безпосередньо на металевій опорі конструкції - навісу над колонками АЗС , поширюється саме на ділянку дороги з місця встановлення такого заборонного знаку.

Відтак, складаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України, інспектор не надав належної правової оцінки його діям, не врахував його пояснень, не допитав свідків, а тому не встановив вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем в судовому засіданні не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В той час, як за приписами ст. 245, ч.1 ст. 246 КУпАП - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

За правилами частин 1-3 статті 7 КУпАП (забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення) - ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами статті 248 КУпАП - розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

За приведеного вище, відповідачем не було дотримано встановленого законом порядку за якого особу може бути піддано заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням; були порушені такі принципи як: всебічність, повнота, об'єктивність з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували вчинення позивачем правопорушення та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, тому суд прийшов до висновку, що постанова є не законною і підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8 - 10, 77,242, 246, 286 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити .

Постанову серії ЕАА № 482527 від 14.07.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Постанову може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя підпис Т.О.Куц

З оригіналом вірно.

Суддя Т.О.Куц