Справа № 640/21255/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 лютого 2019 року м. Київ № 640/21255/18

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Прайм-Банк"

до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Прайм-Банк" звернулося до суду з позовом про зобов"язання Державну податкову інспекцію у Солом"янському районі Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до відповідного органу казначейства висновок про повернення Публічному акціонерному товариству "Прайм-Банк" надміру сплаченої суми грошового зобов"язання з податку на прибуток у розмірі 1 233 449 грн.

Ухвалою суду від 16.01.2019 позовну заяву залишено без руху та зобов"язано позивача подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

На виконання ухвали суду позивачем надано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій позивач зазначив, що листи Державної податкової інспекції у Солом"янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 05.05.2015 № 11284/10/26-58-20-02-10, від 15.05.2015 № 12276/10/26-58-23-01 та від 29.05.2015 № 13611/10/26-58-23-01-13 не містили прямої відмови у задоволенні вимог Банку, а тому позивач не міг оскаржити рішення про відмову, яке не виносилось відповідачем. При цьому, позивач зазначає, що документом, який встановив факт порушення відповідачем прав позивача на отримання надміру сплаченої суми грошового зобов"язання з податку на прибуток є рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 826/16185/16.

Проте, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо неможливості звернутися до суду з дотриманням шестимісячного строку з підстав неприйняття податковим органом рішення про відмову у задоволенні вимог Банку про повернення Публічному акціонерному товариству "Прайм-Банк" надміру сплаченої суми грошового зобов"язання з податку на прибуток у розмірі 1 233 449 грн., оскільки прийняття контролюючим органом відповідного рішення не є обов"язковою передумовою для звернення особи до суду за захистом порушеного права. Розгляду адміністративним судом також підлягають вимоги щодо визнання протиправними дій та зобов"язання вчинити дії. При цьому, звертаючись до суду в грудні 2018 року позивачем заявлено вимоги саме щодо зобов"язання Державну податкову інспекцію у Солом"янському районі Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до відповідного органу казначейства висновок про повернення Публічному акціонерному товариству "Прайм-Банк" надміру сплаченої суми грошового зобов"язання з податку на прибуток у розмірі 1 233 449 грн.

При цьому, судом надана оцінка посиланням позивача, як на підставу дотримання строків звернення до суду, на рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 31.05.2018 у справі № 826/16185/16 в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху та вказано, що суд не приймає їх до уваги, оскільки податкові повідомлення-рішення прийняті контролюючим органом після розгляду відповідачем заяви позивача про перерахування коштів з податку на прибуток. Разом з тим, позивач, оскаржуючи податкові повідомлення-рішення не був позбавлений права оскаржити відмову Державної податкову інспекцію у Солом"янському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо перерахунку грошових коштів.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що позивачу про невчинення податковим органом дій по задоволенню його заяви від 07.04.2015 про перерахування коштів було відомо за станом на травень 2015 року, відповідно Публічне акціонерне товариство "Прайм-Банк" мало можливість оскаржити дії Державної податкової інспекції у Солом"янському районі Головного управління ДФС у м. Києві в межах шестимісячного строку звернення до суду, проте своїм правом не скористався.

При цьому, суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Проте, позивачем не наведено обставин та доказів неможливості звернутися до суду з дотриманням шестимісячного строку звернення до суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у пунктах 37 та 38 Рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України», N 23436/03, пункти 22-23).

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

При цьому, процесуальні строки дисциплінують суб'єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Відповідно до частин першої, другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про повернення позовної.

Керуючись п. 9 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, –

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Прайм-Банк" повернути.

Відповідно до частини сьомої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Згідно зі статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя М.А. Бояринцева