Справа № 120/4694/18-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 лютого 2019 р. Справа № 120/4694/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області

про: визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року в адміністративній справі №130/1372/17 зобов'язано Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1 довічне щомісячне грошове утримання на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації у Вінницькій області № 4-35/1109 від 13.04.2017 року, в розмірі 86 % грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження максимальним розміром починаючи з 26.04.2017 року. Вказана постанова суду виконана.

Водночас, у зв'язку із підвищенням грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, з 01.01.2018 року позивач отримав у територіальному управлінні державної судової адміністрації у Вінницькій області довідку від 02.08.2018 року про суддівську винагороду станом на 01.01.2018 року для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Вказану довідку разом із заявою про перерахунок призначеного грошового утримання від 13.08.2018 року, позивач подав Жмеринському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Вінницької області. Така заява була задоволена, про що повідомлено позивача листом від 11.09.2018 року з №59/ш-7.

Разом з тим, листом Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 12.12.2018 року №1182/02-3-33/02-1 позивача повідомлено про помилковість проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду станом на 01.01.2018 року.

Такі дії мотивовано тим, що в постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року по справі №130/1371/19, якою зобов'язано відповідача призначити ОСОБА_1 довічне щомісячне грошове утримання на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації у Вінницькій області № 4-35/1109 від 13.04.2017 року, в розмірі 86 % грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження максимальним розміром починаючи з 26.04.2017 року без вказівки на проведення перерахунків у подальшому.

Вважаючи таке рішення відповідача неправомірним, з метою його скасування та зобов'язання Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести перерахунок пенсії позивача на підставі довідки від 02.08.2018 року про суддівську винагороду з 01.01.2018 року, позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 26.12.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.

21.01.2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник проти задоволення позовних вимог заперечує. Крім того, зазначив, що відповідач вважає, що підстави для проведення перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відсутні, оскільки законодавцем чітко визначають умови за наявності, яких можливо призначати та проводити подальші перерахунки щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зокрема таки є: досягнення пенсійного віку, наявність страхового стажу на посаді судді 20 років. Однак, страховий стаж на посаді судді позивача становить менше 20 років. Крім того, представник відповідача вказав, що постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року не містить зобов'язання про подальше проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В судове засідання позивач не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Разом з цим, подав до суду про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання також не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується розпискою про вручення повістки.

Відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, враховуючи заяву позивача 0та належне повідомлення відповідача, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України в порядку письмового провадження. При цьому, відповідно до положень статті 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Судом встановлено, що 26 квітня 2017 року позивач звернувся до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Листом Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 10.05.2017 року №41/Ш-7 позивача повідомлено, що оскільки стаж роботи на посаді судді становить менше 20 років, то немає законних підстав для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року в адміністративній справі №130/1372/17 зобов'язано Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1 довічне щомісячне грошове утримання на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації у Вінницькій області № 4-35/1109 від 13.04.2017 року, в розмірі 86 % грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження максимальним розміром починаючи з 26.04.2017 року. Вказана постанова суду виконана.

У зв'язку із підвищенням грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, з 01.01.2018 року позивач отримав у територіальному управлінні державної судової адміністрації у Вінницькій області довідку від 02.08.2018 року про суддівську винагороду станом на 01.01.2018 року для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Вказану довідку разом із заявою про перерахунок призначеного грошового утримання від 13.08.2018 року, позивач подав Жмеринському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Вінницької області. Така заява була задоволена, про що повідомлено позивача листом від 11.09.2018 року з №59/ш-7.

Однак, листом Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 12.12.2018 року №1182/02-3-33/02-1 позивача повідомлено про помилковість проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду станом на 01.01.2018 року.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд зазначає наступне.

Статтею 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Згідно з абз. 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таку ж норму містили і положення пункту 11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. №2453-VI, в силу якого судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" ( в редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус суддів" від 24 лютого 1994 року), який був чинний на момент призначення позивача на посаду судді, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Водночас, спірні правовідносини врегульовані також постановою Кабінету Міністрів України "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" від 3 вересня 2005 року №865, чинна станом на день набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів", абзацом 2 пункту 3-1 якої було передбачено зарахування до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивач в період з 25.10.1962 року по 12.11.1965 року проходив строкову військову службу в Збройних Силах СРСР. З 03.09.1968 року по 26.06.1973 року навчався за денною формою в Львівському державному університеті ім.Франка. З 27.03.1991 року по 28.03.2004 року позивач працював на посаді судді Жмеринського районного суду Вінницької області та з 29.03.2004 року по 31.03.2009 року на посаді судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, звільненого у зв'язку з поданням заяви про відставку. Стаж роботи судді ОСОБА_1 становить більше 23 років.

Вказані обставини підтверджується та встановлені постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року в адміністративній справі №130/1372/17, що набрала законної сили.

Так, законодавством, що діяло на день набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" було передбачено зарахування періодів проходження строкової військової служби та половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах до стажу роботи, що дає право отримання щомісячного довічного грошового утримання, оскільки позивач був обраний на посаду до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що період проходження строкової військової служби позивачем, а також половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі повинні зараховуватись до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Крім того, суд зазначає, що Конституційний суд України в рішенні від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 визначив, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

У зв'язку з ухваленням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та положень пункту 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" визнано неконституційними окремі норми статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Зокрема, частиною четвертою резолютивної частини Конституційний Суд України вказав наступний порядок виконання рішення: частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 % заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці.

Таким чином, доводи представника відповідача, що у позивача наявний страховий стаж судді менше 20 років є хибними.

Крім того, суд критично оцінює доводи представника відповідача, що постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року не містить зобов'язання про подальше проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки таке зобов'язання покладено на відповідача в силу вимог законодавства України.

Відтак, відмова у перерахунку грошового утримання судді, яка викладена в листі Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 12.12.2018 року №1182/02-3-33/02-1, на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області №4-35/0903 від 02.08.2018 року, є протиправною, а позовні вимоги таким, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивача про зобов'язання Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України проводити перерахунок грошового утримання в подальшому, з огляду на таке.

Суд звертає увагу, що метою та завданням адміністративного судочинства, зокрема, є захист та поновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась з відповідним позовом до суду. Тобто, лише порушене право підлягає захисту, а не ті права та інтереси, які, можливо, у майбутньому будуть порушені.

Суд наголошує, що рішення суду не може бути прийнято на майбутнє, не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, котрі на момент ухвалення рішення ще не відбулись, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити частково.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про відмову в проведенні перерахунку ОСОБА_1 довічного щомісячного грошового утримання з 01.08.2018 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області № 4-35/0903 від 02.08.2018 року, в розмірі 86 % грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження максимальним розміром.

Зобов'язати Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 довічне щомісячне грошове утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області № 4-35/0903 від 02.08.2018 року, в розмірі 86 % грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження максимальним розміром починаючи з 01.08.2018 року, із урахуванням висновків викладених в рішенні суду.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1)

Відповідач: Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (, адреса: вул. Асмолова, 1, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100)

Повний текст рішення виготовлено: 22.02.2019 року

Суддя Чернюк Алла Юріївна