Справа № 702/1040/18
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року справа № 702/1040/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

21.01.2019 з Монастирищенського районного суду Черкаської області у Черкаський окружний адміністративний суд за підсудністю надійшов позов ОСОБА_1 (19110, Черкаська область, Монастирищенський район, с. Лукашівка, вул. Набережна, буд.23) (далі позивач) до виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (19110, Черкаська область, Монастирищенський район, с. Лукашівка, вул. Бастракова, буд.29; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача при розгляді запиту на інформацію від 07.12.2018 №77;

зобовязання відповідача надати повну, точну і достовірну інформацію на запит від 07.12.2018 №77.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач не надані повної, точної та достовірної інформації на письмовий запит позивача щодо отримання публічної інформації всупереч вимог Закону України Про доступ до публічної інформації.

Ухвалою суду від 22.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами відповідно до вимог п.2 ч.1ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Також встановлено відповідачу строк тривалістю пятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позовну заяву та відповідних доказів.

Копії цієї ухвали отримано сторонами 12.02.2019. Клопотання від сторін суду не надходили.

Відповідач відзиву на позов не надав, про причини його неподання суд не повідомив.

Оцінивши заявлені доводи та аргументи сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що 07.12.2018 позивач звернувся до відповідача із запитом на інформацію, в якому просив повідомити:

1) яка площа присадибної земельної ділянки рахувалась за домоволодінням ОСОБА_2, розташованої за адресою: Монастирищенський район, с. Лукашівка, вул. Набережна, буд.23, - станом на 19.10.1995;

2) чи була відкрита поземельна книга при Лукашівській сільській раді на імя позивача на земельну ділянку, надану у безстрокове користування рішенням від 19.10.1995 №27, що раніше перебувала у користуванні ОСОБА_2, а у разі не відкриття такої надати письмові підстави і мотиви цього.

Листом від 11.12.2018 №352 відповідач повідомив позивача, що у задоволенні вищевказаного запиту відмовлено у звязку з тим, що у розпорядженні сільської ради відсутні правовстановлюючі або інші документи щодо нерухомого майна ОСОБА_2, а також щодо набуття позивачем прав на домоволодіння ОСОБА_2

Для вирішення спору суд врахував, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації, здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації врегульовані законами України від 2 жовтня 1992 року №2657-XІІ "Про інформацію" (далі - Закон №2657-XІІ), Про доступ до публічної інформації від 13 січня 2011 року №2939-VІ (далі - Закон №2939-VІ) та іншими нормативно-правовими актами.

Ч.1 ст.3 Закону №2657-XІІ встановлює право кожного на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону №2939-VІ публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Ч.2 вказаної статті передбачено, що публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації на підставі ч.1 ст.12 Закону №2939-VI є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

З аналізу викладених норм вбачається, що визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона має бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Оскільки вищевказаний запит позивача стосується обставин передачі у користування земельної ділянки, що розташована у с.Лукашівка, Монастирищенського району Черкаської області, розпорядження якою на підставі ст.83 Земельного кодексу України (далі ЗК України) та п.34 ч.1 ст. 26 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в України» (далі Закон №280/97-ВР) здійснюється відповідачем, суд дійшов висновку, що саме відповідач є розпорядником інформації стосовно зазначених питань.

Одним із способів доступу до інформації відповідно до п.2 ч.2 ст.5 Закону №2939-VI є надання її за відповідними запитами.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону №2939-VI запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Ч.1 ст.3 Закону №2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов'язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Суд врахував, що відмова стосовно повідомлення площі присадибної земельної ділянки з підстав відсутності у відповідача правовстановлюючих документів не є обґрунтованою та мотивованою з таких підстав.

По-перше, позивач не звертався із запитом щодо наявності або відсутності правовстановлюючих документів.

По-друге, рішення органів місцевого самоврядування на підставі ч.1 ст.31 Закону України від 24.12.1993 №3814-ХІІ «Про Національний архівний фонд» підлягають зберіганню у створених архівних підрозділах для зберігання архівних документів.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування (нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії) відповідно до ч.11 ст.59 Закону №280/97-ВР підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Отже, є загальнодоступними.

По-третє, інформація щодо площ земельних ділянок не відноситься до персональної інформації, чи інформації з обмеженим доступом.

Так, згідно з ч.1 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. При цьому, інформація Державного земельного кадастру відповідно до абз.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» є відкритою та доступною.

Не зважаючи на викладене, відповідач протиправно не надав відповіді на запит позивача щодо площі земельної ділянки.

Стосовно запиту позивача на інформацію в частині повідомлення, чи була відкрита поземельна книга при Лукашівській сільській раді на імя позивача щодо наданої йому у користування земельної ділянки відповідач не обгрунтовано, а отже протиправно, не надав жодної відповіді.

Тому суд дійшов висновку, що спірна бездіяльність відповідача щодо розгляду запиту позивача є протиправною, право позивача на інформацію протиправно порушене відповідачем, а доводи позивача є обґрунтованими та підтвердженими.

Для повного відновлення порушеного права позивача суд дійшов висновку про наявність підстав для зобовязання відповідача повторно розглянути та надати відповідь на запит позивача відповідно до вимог чинного законодавства.

Оскільки позивач не надав доказів понесених судових витрат і звільнений від сплати судового збору, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області при розгляді запиту на інформацію від 07.12.2018 №77 ОСОБА_1.

Зобовязати виконавчий комітет Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (19110, Черкаська область, Монастирищенський район, с.Лукашівка, вул. Бастракова, буд.29; ) повторно розглянути та надати повну, точну і достовірну інформацію на запит від 07.12.2018 №77 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) відповідно до вимог чинного законодавства.

2. Копію рішення направити сторонам.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення складене у повному обсязі 20.02.2019