Справа № 1540/4896/18
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4896/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року о 13 год. 59 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю

від відповідачів: ОСОБА_2 за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ» (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Сегедська, 18) до Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8), Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про визнання неправомірними та скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних; зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 21 вересня 2018 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ» (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Сегедська, 18) до Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8), в якій позивач просив визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань розгляду скарг від 02.05.2018 року № 1160/39967844/2, № 1156/39967844/2 про відмову у реєстрації податкових накладних № 116 від 13.12.2017 року, № 113 від 05.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобовязання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні № 116 від 13.12.2017 року, № 113 від 05.12.2017 року, № 110 від 29.11.2017 року в Єдиному реєстрі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваними рішеннями протиправно та без належного обґрунтування відмовлено у реєстрації податкових накладних, складених товариством з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ».

Так, позивач вважає, що зазначені рішення не містять конкретної інформації щодо причин та підстав прийняття таких рішень, а містять лише загальну фразу про те, що причиною їх неприйняття є: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Крім того, позивач вказує на те, що у рішеннях не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, а яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

В той же час, позивач зазначив, що 21 лютого 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ» та Обслуговуючим кооперативом «Гарантія Успіху» укладено договір №1 підряду в капітальному будівництві та на виконання зазначеного Договору, згідно з вимогами Податкового кодексу України, позивач отримавши грошові кошти від Замовника за договором, виписав та подав на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні № 110 від 29.11.2017 року, № 113 від 05.12.2017 року, № 116 від 13.12.2017 року та № 103 від 16.11.2017 року, реєстрація яких була контролюючим органом зупинена, у звязку з тим, що присутній критерій ризику, вказаний п. 6 Критеріїв ступеня ризиків.

Позивач у позові зазначає, що він подав до контролюючого органу пояснення з підтверджуючими документами.

Між тим, податкова накладна № 103 від 16.11.2017 року була зареєстрована, у реєстрації інших податкових накладених було відмовлено, незважаючи на подання позивачем однакового пакету документів.

На отриманні рішення, позивач подав скарги.

Щодо податкових накладних № 113 від 05.12.2017 року, № 116 від 13.12.2017 року позивач отримав рішення комісії з питань розгляду скарг від 02.05.2018 року № 1160/39967844/2, № 1156/39967844/2, якими рішення про відмову у реєстрації податкових накладних залишені без змін, щодо податкової накладної № 110 від 29.11.2017 року, позивач на час звернення до суду не отримав рішення про результат розгляду скарги.

На думку позивача, оскаржувані рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковими накладними, у реєстрації яких було відмовлено.

Після усунення позивачем недоліків, що зумовили залишення позову без руху, ухвалою від 11 жовтня 2018 року цю позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив на позовну заяву (вхід. №ЕП/6570/18 від 16.11.2018р.).

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову повністю, зазначивши, що враховуючи не надання «Добробуд-МХ» разом із повідомленнями всіх необхідних документів, відповідачем були винесені оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних із посиланням на підставу не надання платником податку всіх необхідних копій документів є повністю обґрунтованим.

До суду 21 грудня 2018 року (вхід. №40032/18) від позивача надійшов уточнений адміністративний позов, в якому позивач зазначив відповідачами- Державну фіскальну службу України та ОСОБА_3 управління ДФС в Одеській області та просив визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмові у такій реєстрації № 539988/39967844 від 05.01.2018 року; рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 646208/39967844 від 12.04.2018 року; № 646209/39967844 від 12.04.2018 року та зобовязати Державну фіскальну службу України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 110 від 29.11.2017 року, № 113 від 05.12.2017 року, № 116 від 13.12.2017 року, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ».

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 27.12.2018 року, прийнято до провадження уточнений позов, залучено в якості другого відповідача ОСОБА_3 управління ДФС в Одеській області, та керуючись ч. 6 ст. 48 КАС України, у звязку із залученням другого відповідача, розгляд справи розпочато спочатку.

У встановлений судом строк, представник відповідачів надав відзив на позовну заяву (вхід. №ЕП/7711/18 від 28.12.2018р.), в якому виклав єдину позицію відповідачів, відповідно до якої відповідачі проти задоволення позову заперечували та просили відмовити в задоволенні позову повністю, зазначивши, що враховуючи не надання «Добробуд-МХ» разом із повідомленнями всіх необхідних документів, відповідачами були винесені оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних із посиланням на підставу не надання платником податку всіх необхідних копій документів є повністю обґрунтованим.

У свою чергу, позивач надав суду пояснення з приводу відзиву відповідачів (вхід. № 2863/19 від 25.01.2019 року), в яких зазначив, що підстава для прийняття оскаржуваних рішень є формальною, оскільки неможливо встановити, що саме порушив субєкт підприємницької діяльності.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 25 січня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 15 лютого 2019 року.

На відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та уточненій позовній заяві.

Представник відповідачів на відкритому судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши у вступному слові пояснення представників учасників справи, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Згідно з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 26 серпня 2015 року внесений запис про державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ» (а.с.23).

Основним видом економічної діяльності позивача, відповідно до вказаної виписки, є: 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель (а.с.23).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ» отримало ліцензію від 07 грудня 2015 року №45-Л на провадження господарської діяльності з будівництва обєктів ІV і V категорії складності згідно з переліком, строк дії ліцензії до 07 грудня 2018 року (а.с.25-26).

Матеріалами справи підтверджено, що 21 лютого 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ» (Генеральний підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельне товариство «Гарантія Успіху» (Замовник) укладено договір №1 підряду в капітальному будівництві, відповідно до п.1.1 якого Генеральний підрядник зобовязується за завданням Замовника на свій ризик з залученням власних матеріалів та з матеріалів наданих Замовником, вартість яких включена у Договірну ціну по Договору виконати комплекс робіт по будівництву багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці за адресою: с. Молодіжне, вул. Новоселів,1, Овідіопольський район, Одеської області та монтажу обладнання згідно проектної документації Замовника в межах погодженої Договірної ціни на проведення робіт та здати збудований обєкт спільно з Замовником і ввести його в експлуатацію, а Замовник зобовязується прийняти та оплатити вартість виконання повного комплексу робіт (а.с.27-37).

Відповідно до п. 5.1. цього договору, розрахунки між сторонами здійснюються в українській національній валюті гривні, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Генерального підрядника згідно з Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті».

Пунктом 5.2. договору передбачено, що розрахунки між сторонами здійснюються окремо по кожному Обєкту.

Так, пунктом 5.2.1. договору передбачено, що сума в розмірі 10% від вартості робіт Генпідрядника, вказаної в п. 4.1. чинного договору, перераховується на розрахунковий рахунок Генпідрядника як авансовий платіж.

На підтвердження виконання робіт за даним договором позивачем надано акт передачі майданчика під будівництво від 21 лютого 2017 року; графік фінансування обєкту від 21 лютого 2017 року (а.с.38-39).

Також суд встановив, що 13 березня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ» (Генеральний підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельне товариство «Гарантія Успіху» (Замовник) укладені додаткові угоди №1 до Договору №1 підряду в капітальному будівництві від 21 лютого 2017 року «щодо залучення Замовником підрядника (субпідрядника) з влаштування покрівлі»; «щодо залучення Замовником підрядника (субпідрядника) з електропостачання»; «щодо залучення Замовником підрядника (субпідрядника) з оздоблення фасадів». 18 квітня 2018 року укладені додаткові угоди №1 до Договору №1 підряду в капітальному будівництві від 21 лютого 2017 року «щодо залучення Замовником підрядника (субпідрядника) з монтажу блискавкозахисту»; «щодо залучення Замовником підрядника (субпідрядника) з монтажу вентиляції (а.с. 40-49).

На підтвердження факту виконання робіт за даним Договором, позивачем надано суду довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2017 року, акт прийому виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року; Відомість втрачених ресурсів витрат підрядника: довідку про вартість виконаних робіт та витрат за червень 2017 року; акт прийому виконаних будівельних робіт за січень 2018 року; Відомість втрачених ресурсів витрат підрядника: довідку про вартість виконаних робіт та витрат за січень 2018 року; звіт про дебетові та кредитові операції по рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ» з 13.12.2017 року по 13.12.2017 року; з 05.12.2017 року по 05.12.2017 року; з 29.11.2017 року по 29.11.2017 року; з 16.11.2017 року по 16.11.2017 року (а.с. 50-99).

На виконання роботи (надання послуги) позивач отримав від ОК «Гарантія Успіху» як передоплату грошові кошти, що підтверджується випискою з інтернет-банку звітом про дебетові та кредитові операції по рахунку позивача за 13.12.2017 року - 500000 грн., за 05.12.2017 року 600000 грн., 29.11.2017 року 300000 грн., 16.11.2017 року 200000 грн.

Так, матеріалами справи підтверджено та не оспорюється відповідачами, що отримавши 16.11.2017 року 200000 грн., що підтверджено платіжним дорученням №453 від 16.11.20917 року на суму 200 000 грн. (а.с.100), ТОВ «Добробуд-МХ» було оформлено податкову накладну №103 від 16.11.2017 на суму 200 000,00 грн. (а.с. 101), яка була подана для реєстрації в ЄРПН, та квитанцією № 1 від 14.12.2017 року її реєстрація була зупинена (а.с. 102).

Також, отримавши 29 листопада 2017 року на свій розрахунковий рахунок як передоплату за виконання умов Договору капітального будівництва №1 від 21.02.2017 року суму 300000 грн., позивачем було оформлено податкову накладну №110 від 29.11.2017 року (а.с. 104), яку було подано для реєстрації, проте, реєстрацію зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, про що позивач отримав квитанцію № 1 від 15.12.2017 року.

Також, після отримання коштів на свій розрахунковий рахунок, у той самий день, позивачем були оформлені податкова накладна №113 від 05.12.2017 року на суму 600 000 грн. (а.с. 106), реєстрація якої була зупинена, що підтверджено квитанцією № 1 від 29.12.2017 року (а.с. 107), податкова накладна № 116 від 13.12.2017 року на суму 500 000 грн. (а.с. 108), реєстрація якої теж була зупинена, що підтверджено квитанцією № 1 від 29.12.2017 року (а.с. 109).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач подав до контролюючого органу повідомлення з відповідними документами для підтвердження операцій за виписаними податковими накладними (а.с. 110-120), з поясненнями, що податкові накладні виписані згідно з отриманими авансовими платежами за платіжними дорученнями.

До повідомлень були додані такі первинні документи: платіжні доручення, договір підряду, що підтверджено скріншотом журналу розгляду повідомлень (а.с. 164-166).

Однак, відповідно до квитанції № 2 від 03.03.2018 року, тільки податкову накладу №103 від 16.11.2017 року було зареєстровано на підставі рішення Комісії ДФС №23855/29967844 від 28.02.2018 року про реєстрацію податкової накладної №103 від 16.11.2017 року в ЄРПН (а.с.103), в реєстрації інших податковий накладних було відмовлено, а саме: рішенням комісії Державної фіскальної комісії № 539988/39967844 від 05.01.2018 року відмовлено у реєстрації податкової накладної №110 від 29.11.2017 року з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатнім для прийняття Комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с.121-122); рішенням комісії ГУ ДФС в Одеській області № 646208/39967844 від 12.04.2018 року відмовлено у реєстрації податкової накладної №113 від 05.12.2017 року з підстав не надання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання придбання товарів послуг, зберігання транспортування навантаження/розвантаження продукції, складські документи (Інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки-фактури, інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (а.с. 123-124); рішенням комісії ГУ ДФС в Одеській області № 646209/39967844 від 12.04.2018 року відмовлено у реєстрації податкової накладної №116 від 13.12.2017 року з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання придбання товарів послуг, зберігання транспортування навантаження/розвантаження продукції, складські документи (Інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки-фактури, інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (а.с. 125-126).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем 19.04.2018 року подані скарги на рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 127-133).

Проте, рішеннями Комісії з питань розгляду скарг №1160/39967844/2 від 02.05.2018 року; №1156/39967844/2 від 02.05.2018 року, скарги залишені без задоволення, а рішення № 646209/39967844 від 12.04.2018 року та № 646208/39967844 від 12.04.2018 року, без змін (а.с. 134-135).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово представників сторін та, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваних рішень, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 236 від 21.05.2014 року затверджено Положення про Державну фіскальну службу України.

Відповідно до п. 1 цього Положення, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Згідно з пп. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України, обєктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.п. 74.1, 74.3 ст. 74 ПК України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246) (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 341), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обовязкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (п.13 Порядку № 1246).

Аналогічні норми містяться і у п. 201.16 ст. 201 ПК України, згідно з якого реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Процедура зупинення податкових накладних на час їх подання позивачем до реєстрації регулювалась, зокрема, наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпаного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право субєкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Відповідно до п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається зі змісту квитанцій, якими зупинена реєстрація податкових накладних, контролюючим органом було сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладної в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567.

Водночас, у вищевказаних квитанціях контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 та /або таблицею даних платника податків, яка передбачена п. 4 цього Наказу.

Фактично, контролюючим органом в порушення п. 201.16 ст. 201 ПК України, не вказано у зазначених квитанціях конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567.

Так, наказ Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 року за № 753/30621 (Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів № 409 від 06.04.2018), містить у собі пункт 4 наступного змісту: «Державній фіскальній службі України: до 25.06.2017 здійснити аналіз ефективності застосування Критеріїв оцінки та у п'ятиденний строк надати пропозиції Міністерству фінансів України стосовно їх удосконалення; щокварталу до п'ятого числа першого місяця наступного кварталу надавати пропозиції Міністерству фінансів України для удосконалення Критеріїв оцінки».

Натомість, критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом № 567 містять пункт 4 наступного змісту: «Інформація за встановленою формою подається платником податку в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами. ДФС постійно розміщує на офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв'язку, якими може подаватися інформація за встановленою формою».

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем надані до контролюючого органу повідомлення з відповідними документами для підтвердження операцій за виписаними податковими накладними (а.с. 110-120), з поясненнями, що податкові накладні виписані згідно з отриманими авансовими платежами за платіжними дорученнями.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017року, підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до п. п. 20-21 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Так, представник позивача зазначив, що згідно з інформації, зазначеної у квитанціях, реєстрація податкових накладних була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки ПН відповідає критеріям оцінки ступеня ризику визначеному п. 6 Наказу Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 року «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем надані до контролюючого органу повідомлення з відповідними документами для підтвердження операцій за виписаними податковими накладними (а.с. 110-120), з поясненнями, що податкові накладні виписані згідно з отриманими авансовими платежами за платіжними дорученнями. До повідомлень з поясненнями додані такі первинні документи: договір підряду та платіжні доручення.

Однак, рішенням комісії Державної фіскальної комісії № 539988/39967844 від 05.01.2018 року відмовлено у реєстрації податкової накладної №110 від 29.11.2017 року з підстав надання платником податку копій документів, які складена з порушенням законодавства та/або не є достатнім для прийняття Комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с.121-122); рішенням комісії ГУ ДФС в Одеській області № 646208/39967844 від 12.04.2018 року відмовлено у реєстрації податкової накладної №113 від 05.12.2017 року з підстав не надання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання придбання товарів послуг, зберігання транспортування навантаження/розвантаження продукції, складські документи (Інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки-фактури, інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (а.с. 123-124); рішенням комісії ГУ ДФС в Одеській області № 646209/39967844 від 12.04.2018 року відмовлено у реєстрації податкової накладної №116 від 13.12.2017 року з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання придбання товарів послуг, зберігання транспортування навантаження/розвантаження продукції, складські документи (Інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки-фактури, інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (а.с. 125-126).

Судом досліджені надані позивачем документи, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, що були надані відповідачам та зроблений висновок, що ненадання цих документів не може бути підставою для відмови у реєстрації цих податкових накладних, з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Добробут МХ» здійснює господарську (комерційну) діяльність: організація будівництва та будівель та будівництво всіх типів житлових будівель

Відповідно до умов договору, укладеного 21 лютого 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ» (Генеральний підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельне товариство «Гарантія Успіху» (Замовник) договору підряду в капітальному будівництві №1, генеральний підрядник зобовязується за завданням Замовника на свій ризик з залученням власних матеріалів та з матеріалів наданих Замовником, вартість яких включена у Договірну ціну по Договору виконати комплекс робіт по будівництву багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці за адресою: с. Молодіжне, вул. Новоселів,1, Овідіопольський район, Одеської області та монтажу обладнання згідно проектної документації Замовника в межах погодженої Договірної ціни на проведення робіт та здати збудований обєкт спільно з Замовником і ввести його в експлуатацію, а Замовник зобовязується прийняти та оплатитивартістьвиконання повного комплексу робіт.

Умовами договору передбачено, що розрахунки між сторонами здійснюються окремо по кожному Обєкту, та наприклад, пунктом 5.2.1. договору передбачено, що сума в розмірі 10% від вартості робіт Генпідрядника, вказаної в п. 4.1. чинного договору, перераховується на розрахунковий рахунок Генпідрядника як авансовий платіж.

Матеріалами справи достовірно встановлено, що отримавши кошти на свій розрахунковий рахунок в якості авансу за роботу, яка буде виконуватись за договором, позивач у той самий день оформив податкові накладні та подав їх до реєстрації, у строки, визначені законом, що відповідає приписам ст. 187 та ст. 201 Податкового кодексу України.

Суд вважає помилковим висновком контролюючого органу щодо відсутності первинних документів щодо постачання /придбання товарів /послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентираційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі робіт (товарів, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, оскільки суд звертає увагу на те, що позивачем були оформлені податкові накладні саме з підстав отримання на розрахунковий рахунок авансових платежів, що свідчить про передчасність вимог щодо надання документів про виконання таких робіт (придбання товарів), тощо.

Одночасно, суд враховує, що на час розгляду справи такі документи у позивача вже наявні, що підтверджено наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі закінчених робіт та довідками про вартість виконаних робіт.

Щодо посилання відповідачів на відсутність банківських виписок, суд зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем разом з повідомленнями подані контролюючому органу платіжні доручення.

Відповідно до п. 5.4, 5.6 р. 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 18.06.2003 №254, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відмітка на платіжному дорученні щодо проведення операції банком, містить ту саму інформацію, що й банківська виписка з особового рахунку, а тому, у розумінні належності, допустимості та достатності доказів, визначених приписами КАС України, платіжне доручення з відміткою банку про проведення операції є достатнім та належним доказом на підтвердження цієї обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено правомірності своїх рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних належать задоволенню.

Стосовно позовних вимог про зобовязання Державну фіскальну службу України провести в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрацію податкових накладних № 110 від 29.11.2017 року, № 113 від 05.12.2017 року, № 116 від 13.12.2017 року, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ», суд зазначає таке.

Відповідно до п. 28 Постанови №117, податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

В даному випадку, зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Суд також враховує, що чинним законодавством покладено на Комісію обов'язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкові накладні, подані товариством з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ» в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що відповідачі, заперечуючи проти позову не довели, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх рішень, а тому позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ» (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Сегедська, 18) до Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8), Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про визнання неправомірними та скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних; зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмові у такій реєстрації № 539988/39967844 від 05.01.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 646208/39967844 від 12.04.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 646209/39967844 від 12.04.2018 року.

Зобовязати Державну фіскальну службу України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 110 від 29.11.2017 року, № 113 від 05.12.2017 року, № 116 від 13.12.2017 року, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ» (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Сегедська, 18).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ» (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Сегедська, 18) судовий збір в розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд-МХ» (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Сегедська, 18) судовий збір в розмірі 3 524 грн. (три тисячі пятсот двадцять чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 25» лютого 2019 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.