Справа № 1340/4582/18
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/396/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

за участі секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів Кіх О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Головного управління ДФС у Львівській області, Державної фіскальної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2018року (рішення ухвалене у м.Львові судом у складі головуючого судді Коморний О.І.. повний текст рішення судом складено 30 листопада 2018 року) у справі №1340/4582/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування рішення, суд-

В С Т А Н О В И В :

І.ОБСТАВИНИ СПРАВИ

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2018року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Львівській області, щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до Закону України "Про міліцію" (в редакції від 13.02.2015 р.).

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України (пл. Львівська 8, м.Київ-53, 04053; ) від 18.09.2018 р. № 28903/7/99-99-04-04-02-17, щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_3 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до Закону України "Про міліцію" (в редакції від 13.02.2015 р.).

Зобов'язано Державну фіскальну службу України (пл. Львівська 8, м.Київ-53, 04053; ) та Головне управління ДФС у Львівській області (вул. Стрийська 35, м. Львів, 79003; ) здійснити нарахування і виплату ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" (в редакції від 13.02.2015 р.) в розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Головного управління ДФС у Львівській області (вул. Стрийська 35, м. Львів, 79003; ), за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Державної фіскальної служби України (пл. Львівська 8, м.Київ-53, 04053; ), за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 3466 (три тисячі чотириста шістдесят шість) грн. 30 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ДФС у Львівській області та Державна фіскальна служба України звернулися з апеляційними скаргами, в яких просили скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційних скарг ГУ ДФС у Львівській області, Державна фіскальна служба України зазначає, що норми Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 850 та постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції" від 12.05.2007 року № 707 не поширюються на працівників податкової міліції, а тому відсутні правові підстави для виплати одноразової грошової допомоги по інвалідності працівникам податкової міліції, звільненим зі служби, за вказаними нормами закону. Окрім того, вказують, що рішення суду першої інстанції є таким що прийнято без урахування положень законодавства з приводу повноважень органів у спірних правовідносинах.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу у встановлені строки не подали.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи і не заперечується сторонами, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив службу в органах податкової міліції України з 31 грудня 1996 року, та наказом ГУ ДФС у Львівській області від 28.04.2017 №113-0 позивача звільнено з органів податкової міліції в запас Збройних Сил України за п. 64 "Б" (через хворобу). (а.с.15)

Відповідно до висновку Львівського обласного центру МСЕК №1 від 26.07.2018 позивачу встановлено 3-у групу інвалідності, у зв'язку з захворюванням, пов'язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ. (а.с.16)

Згідно з довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності від 04.07.2018 року № 002947 ступінь втрати професійної працездатності позивача становить 50%. (а.с.17)

21.08.2018 позивач звернувся до ГУ ДФС у Львівській області з заявою про призначення одноразової грошової допомоги, у зв'язку з встановленням 3-ї групи інвалідності пов'язаної з проходженням служби в податковій міліції та втратою працездатності. (а.с.14)

Відповідно до рішення ДФС України від 18.09.2018 року № 28903/7/99-99-04-04-02-17 "Про повернення матеріалів" заява позивача повернута йому без розгляду. В обґрунтуванні зазначено, що розрахунок та виплата одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції здійснюється відповідно до порядку № 707 затвердженого 07.05.2007 року постановою Кабінету Міністрів України та статті 20-23 Закону України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію", що втратив чинність. Порядком № 850 затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 21.10.2015 року, після набрання законної сили Закону України "Про Національну поліцію", виплата одноразової грошової допомоги на працівників податкової міліції не поширюється. Позивачу роз'яснено, що розгляд матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції буде відновлено після внесення відповідних змін до Податкового кодексу України. (а.с.13)

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся за захистом свої прав до суду.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що питання виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника податкової міліції законодавчо врегульоване та здійснюється у відповідності до ст.23 Закону України "Про міліцію" і затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 12.05.2007 року №707 "Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції".

ІІІ. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Діяльність податкової міліції регулюється Розділом ХVІІІ Податкового кодексу України.

Нормами ст. 356 Податкового кодексу України визначено правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, зокрема передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Частиною 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" № 565-XII від 20.12.1990 (далі - Закон № 565-XII) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Закон № 565-XII втратив чинність 07.11.2015 у зв'язку з набранням чинності Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 року.

В той же час, відповідно до абз. 3 п. 15 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Проаналізувавши наведені норми законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що за колишніми працівниками міліції, а також податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію".

За приписами ст. 23 Закону № 565-XII порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби, визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання ст. 23 Закону № 565-XII, Кабінет Міністрів України постановою № 707 від 12.05.2007 затвердив Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції (далі - Порядок №707). Вказана постанова набрала чинності 23.05.2007.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 707 одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п'ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

У зв'язку з прийняттям Закону України від 13.02.2015 року "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції", Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 № 850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції (далі - Порядок №850). Дана постанова набрала чинності з 31.10.2015.

Пунктом 2 Порядку № 850 передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, на день виникнення у позивача права на отримання грошової допомоги чинними були норми Порядку № 850.

Підсумовуючи викладене, призначення одноразової грошової допомоги позивачу в розмірі відповідно до Порядку № 707 було можливим лише за умови набуття права на отримання такої допомоги до 12.03.2015року, а тому оскільки позивач набув таке право після 12.03. 2015 року (а саме у 2018році), то розмір такої допомоги має бути визначено відповідно до Постанови КМ України №850.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах ВС: від 11 жовтня 2018 року по справі №824/115/17-а; від 19.09.2018 року по справі №822/910/17; від 05.06.2018 року у справі№ 822/456/16.

Стосовно ж прийнятого судом першої інстанції рішення в частині зобов'язання відповідачів здійснити нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, то колегія суддів зазначає таке.

Грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи (пп.2 п. 3 Порядку №850).

Працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акту, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України) (п. 7 Порядку №850).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції (п. 8 Порядку №850).

Відповідно до п. 9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, вказаним нормативним актом встановлено певний порядок дій відповідного органу до якого особа звернулася за виплатою грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності, який (орган) в свою чергу після надходження від особи заяви з відповідними доданими до неї документами, зобов'язаний, зокрема, скласти та подати до МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначених в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги і саме МВС протягом встановленого строку буде вирішувати питання щодо наявності чи відсутності підстав для виплати грошової допомоги.

Отож, підставою для виплати такої допомоги є відповідне рішення МВС про призначення такої допомоги, прийняттю якого передує направлення органом у якому проходив (проходить) службу працівник міліції названого переліку документів.

Однак, суд першої інстанції вказаних положень законодавства не урахував, та перебрав на себе на притаманні суду функції та повноваження з приводу прийняття рішення про призначення такої одноразової допомоги, прийняття якого належить до повноважень МВС.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Львівській області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" (в редакції від 13.02.2015 р.) в розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Водночас, керуючись ч.2 ст. 9 КАС України з метою забезпечення поновлення прав позивача та надання ефективного судового захисту колегія вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та забезпечити поновлення прав позивача шляхом зобов'язання відповідачів повторно розглянути заяву позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно правомірності відмов у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, колегія суддів враховує наступне.

Як слідує з матеріалів справи, при зверненні позивача із заявами до відповідачів з проханням провести йому виплату одноразової грошової допомоги, останнім були надані всі необхідні документи, перелік яких наведений в самій заяві.

Відтак, отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи, керуючись п. 8 Порядку № 850, відповідачі зобов'язані були направити висновок про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в податковій поліції, та інші документи, перелік яких визначений Порядком № 850, для прийняття рішення.

Разом з тим, відповідачі, не складаючи вказаного висновку та не направляючи його до МВС, як це передбачено нормами Порядку №850, повідомили позивача про відсутність можливості здійснити виплату грошової допомоги, чим фактично вирішили віднесене до компетенції МВС питання про наявність чи відсутність підстав для виплати такої допомоги, у зв'язку із чим порушили права позивача та вимоги чинного законодавства.

За таких обставин, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо протиправності дій відповідачів та протиправності рішення ДФС України від 18.09.2018 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати у частині зобов'язання Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Львівській області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" (в редакції від 13.02.2015 р.) в розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб та ухвалити у названій частині нову постанову, якою зобов'язати відповідачів повторно розглянути заяву позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги та здійснити всі необхідні дії відповідно до Порядку № 850. У решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління ДФС у Львівській області, Державної фіскальної служби України задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2018року у справі №1340/4582/18 скасувати в частині зобов'язання Державну фіскальну службу України (пл. Львівська 8, м.Київ-53, 04053; ) та Головне управління ДФС у Львівській області (вул. Стрийська 35, м. Львів, 79003; ) здійснити нарахування і виплату ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" (в редакції від 13.02.2015 р.) в розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Ухвалити у названій частині нове судове рішення, яким зобов'язати Державну фіскальну службу України (пл. Львівська 8, м.Київ-53, 04053; ) та Головне управління ДФС у Львівській області (вул. Стрийська 35, м. Львів, 79003; ) здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_3 щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції та вчинити всі необхідні дії відповідно до Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції в порядку визначеному, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 з урахуванням встановлених судом обставин, з приводу того, що ОСОБА_3 має право на призначення одноразової грошової допомоги, як інвалід ІІІ групи відповідно до Постанови КМ України №850.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 21 лютого 2019 року.