Справа № 160/8593/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 160/8593/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі №160/8593/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратор Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Логвінової Людмили Іванівни треті особи - Дніпровська міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван-2013" про визнання дій протиправними та скасування запису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора Департаменту адміністративний послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Логвінової Людмили Іванівни, треті особи: Дніпровська міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Караван-2013», в якому просив:

- визнати дії державного реєстратора Департаменту адміністративний послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Логвінової Людмили Іванівни щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 42620344 від 20.08.2018 року - незаконними;

- скасувати запис № 27562627 про державну реєстрацію за Територіальною громадою міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради права комунальної власності на нежитлове приміщення № 130, розташоване на 1 поверсі поз.1 загальною площею 63,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року відмовлено у відкритті провадження. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю (ОСОБА_3.) підтримала доводи апеляційної скарги, представник третьої особи за довіреністю (Ревякіна Н.М.) заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Інші учасники справи, повідомлені належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду справи в судове засідання не прибули, що відповідно до приписів ч.2 ст. 313 КАС України не перешкоджає апеляційного розгляду справи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 14 серпня 2018 року державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Логвіновою Л.І. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесений запис №27562627 про державну реєстрацію за Територіальною громадою міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради права комунальної власності на нежитлове приміщення в житловому будинку літ.А-5 нежитлове приміщення №130, розташоване на І поверсі поз.1, загальною площею 63,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1

Зазначений запис внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42620344 від 20.08.2018 року.

Підставою виникнення права власності стало рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2017 по справі 904/9156/16.

При цьому в апеляційній скарзі заявник зазначає, що оскаржуване рішення державним реєстратором було прийнято та внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за наявності зареєстрованих обтяжень речових прав та ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2017 року, якою забезпечено позов та до розгляду спору по суті накладена заборона будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження, скасування права власності та перереєстрації такого права, на приміщення АДРЕСА_1 Наведені доводи апелянта колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Колегія суддів зауважує, що під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинний виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Також у відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин.

Аналогічна правова позиція щодо юрисдикції таких спорів викладена і у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі №802/1792/17а, від 04.04.2018 року у справі №817/567/16.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Як зазначено вище, позивач звернувся до суду з вказаними позовними вимогами, вважаючи порушеним його право задоволення вимог за рахунок майна щодо якого вчинено реєстраційні дії на підставі звернення Дніпровської міської ради та у відповідності до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2017 року у справі № 904/9156/16.

Отже, зазначений спір не є публічно-правовим, оскільки оскарження рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно безпосередньо пов'язано із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо зазначеного майна з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права власності на це майно. Таким чином, цей спір має приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін.

При цьому належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути в тому числі, особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 823/2042/16.

Наведене також підтверджує висновок щодо порушення позивачем правил адміністративної юрисдикції, оскільки в даному випадку оскаржувані реєстраційні дії відповідачем вчинені за результатом розгляду заяви Дніпровської міської ради та не стосувались прав та інтересів позивача.

Стосовно доводів апелянта щодо наявності ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2017 року, постановленої з метою забезпечення позову у цивільній справі 200/13241/17 (2з/200/90/17), колегія суддів окремо зауважує, що відповідно до приписів ЦПК України контроль за виконанням судового рішення, в тому числі процесуального характер, покладається безпосередньо на суд, яким ухвалено таке рішення, що в свою чергу також підтверджує порушення позивачем правил адміністративної юрисдикції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за своєю суттю і змістом цей спір є цивільно-правовим спором, а заявлені позовні вимоги можуть бути похідними від спору про право власності на це майно.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі №160/8593/18 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко