Справа № 161/12287/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 161/12287/16-а

провадження № К/9901/18786/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Гриціва М. І., Кравчука В. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 161/12287/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційною скаргою Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Ліщинського А. М., Довгої О. І., Затопічного І. І.) від 23 січня 2017 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 07 вересня 2016 року № 114 про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до положень п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII);

- зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до положень п. «е» ст. 55 Закону № 1788-XII з 01 вересня 2016 року (з дня подання заяви про призначення пенсії);

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у сумі 551,20 грн.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначала, що відповідачем неправомірно не враховано її стаж роботи на посаді викладача по класу акордеона в Луцькій музичній школі № 2 за період з 01 серпня 1986 року по 31 серпня 2016 року для призначення пенсії за вислугу років.

У зв'язку з наведеним, позивач вказує, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним, оскільки її педагогічний стаж на посаді викладача музичної школи (позашкільного навчального закладу), на день звернення за призначенням пенсії становив більше 30 років, тому вона має право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону № 1788-XII.

3. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2016 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

4. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено.

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 17 лютого 2017 року Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2017 року, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2016 року залишити в силі.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. 10 березня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшло заперечення ОСОБА_2 на касаційну скаргу, в якому позивач просила залиши касаційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2017 року - без змін.

8. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

9. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

10. 08 лютого 2018 року касаційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

11. Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2019 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 01 серпня 1986 року по 31 серпня 2016 року працювала на посаді викладача по класу акордеона в Луцькій музичній школі № 2, що підтверджується довідкою з місця роботи та записом в трудовій книжці.

13. 01 вересня 2016 року позивач звернулася до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років згідно п. «е» ст. 55 Закону № 1788-XII.

14. Рішенням Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 07 вересня 2016 року № 114 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років. Вказане рішення обґрунтовано тим, що період роботи позивача з 01 серпня 1986 року по 31 серпня 2016 року на посаді викладача по класу акордеона в Луцькій музичній школі № 2 (тривалістю 30 років), не зараховується до спеціального стажу роботи, який дає працівникам освіти право на пенсію за вислугою років, оскільки вказані заклад та посада відсутні у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 (далі - Перелік № 909).

15. Вважаючи рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років протиправним, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у пенсійного органу не було законодавчих підстав зараховувати спірний період роботи ОСОБА_2 на посаді викладача музичної школи до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років згідно п. «е» ст. 55 Закону № 1788-XII, оскільки посада викладача позашкільного навчального закладу, на якій працювала позивач, не передбачена Переліком № 909.

17. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що період роботи на посаді на посаді викладача по класу акордеона в Луцькій музичній школі № 2 повинен зараховуватись Управлінням до стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років.

18. В обґрунтування такого висновку, суд апеляційної інстанції зазначав, що у Переліку № 909, зазначено такі посади в позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Посада викладача в позашкільних закладах освіти цим Переліком не передбачена.

19. Однак, постановою Кабінет Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників до яких віднесено, зокрема, посади викладача позашкільного навчального закладу.

20. Відповідно до листа Міністерства соціального захисту населення України від 01 лютого 1995 року № 01-3/133-02-2 порядок призначення пенсії за вислугою років, передбачений постановою Кабінет Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, поширено на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до неї.

21. У зв'язку з наведеним, апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років згідно п. «е» ст. 55 Закону № 1788-XII.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

22. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дійшов помилкового висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії за вислугу років згідно п. «е» ст. 55 Закону № 1788-XII, оскільки такий заклад як музична школа, як і посада викладача по класу акордеона, не передбачені Переліком № 909.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

24. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

25. Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

26. Переліком № 909 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1436) установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Посада викладача в позашкільних закладах освіти цим Переліком не передбачена.

27. Разом з цим, згідно ст. 28 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року № 1060-XII (далі - Закон № 1060-XII) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

28. Згідно зі ст. 29 Закону № 1060-XII структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

29. Статтею 12 Закону України «Про позашкільну освіту» від 22 червня 2000 року № 1841-III (далі - Закон № 1841-III) передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

30. Відповідно до ст. 21 Закону № 1841-III право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

31. Водночас, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 876/5312/17, викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. «е» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

32. Виходячи з наведеного, викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи ОСОБА_2 з 01 серпня 1986 року по 31 серпня 2016 року на посаді викладача по класу акордеона в Луцькій музичній школі № 2 повинен зараховуватися до її пільгового стажу у розумінні п. «е» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

33. Отже, висновки суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, є правильним.

34. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про задоволення позовних вимог.

35. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

36. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

37. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

38. Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2017 року у справі № 161/12287/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді М. І. Гриців

В. М. Кравчук