Справа № 520/9807/18
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 р. Справа № 520/9807/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Шаталовій Н.В.,

за участі представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління ДФС у Харківській області про скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_2, з адміністративним позовом до ОСОБА_3 управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати вимогу про сплату боргу №ф-3-25 від 03.05.2018 року.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що при прийнятті відповідачем рішення у вигляді вимоги про сплату боргу №ф-3-25 від 03.05.2018 року порушено вимоги інструкції Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску, а також допущено подвійне притягнення позивача до відповідальності, що суперечить положенням Конституції України. З метою захисту своїх порушених прав позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 10.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов у встановлений строк.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що відповідно до інтегрованої картки платника вбачається, що згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів загальна сума заборгованості позивача, станом на 31.10.2017 р. становить 11 135,63 грн., штрафна санкція у розмірі 246,95 грн., пеня 1 068,96 грн. При цьому, зазначена заборгованість виникла ще під час адміністрування єдиного соціального внеску органами Пенсійного фонду України, тобто до 01.10.2013 року, у звязку з чим позивачу попередньо вручались вимоги про сплату боргу недоїмки. Позивачем протягом 2013 2018 року не в повному обсязі було сплачено борг до УПФУ, у звязку з чим на даний час і наявна недоїмка. Також представником відповідача вказано, що під час формування оскаржуваної у даній справі вимоги про сплату боргу (недоїмки) контролюючим органом не було допущено порушення прав позивача, а отже позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню (а.с 58 - 60).

У відповіді на відзив позивач підтримав свою правову позицію, викладену у позовній заяві (а.с 62 - 65).

Позивач в судове засідання не з'явився, свого уповноваженого представника також не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 126 КАС України.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, 61038), перебуває на податковому обліку в Київській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Позивач є платником єдиного соціального внеску.

Відповідно до ч.4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року № 2464-VI (в редакції, яка діяла на момент формування та надсилання позивачу оскаржуваної вимоги) (далі - Закон № 2464-VI), орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Згідно п.2 розділу 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року № 449 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 р. за № 508/26953 (в редакції яка діяла на момент формування та надсилання позивачу оскаржуваної вимоги) (далі - Інструкція № 449), у разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та/або несплачених платником сум єдиного внеску такий фіскальний орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Як підтверджено матеріалами справи, 03.06.2018 року позивачем отримано вимогу про сплату боргу №ф-3-25 від 03.05.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 має заборгованість перед Київською ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області зі сплати єдиного соціального внеску станом на 31.03.2017 року у розмірі 15 356,81 грн. (а.с. 36).

Позивач також отримував ряд вимог про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску.

23.04.2018 року позивач отримав вимогу про сплату боргу №ф-3-25 від 03.04.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 має заборгованість перед Київською ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області зі сплати єдиного соціального внеску (ЄСВ) у розмірі 15 359,63 грн.

27.12.2017 року позивач отримав вимогу про сплату боргу № 3-25 від 13.11.2017 року на суму 11 135,63 грн., направлену ГУ ДФС у Харківській області.

18.06.2015 року позивач від ДПІ в Московському районі м. Харкова отримав вимогу про сплату боргу №ф-48-25 від 13.05.2015 р. в якій зазначено, що ФОП ОСОБА_2 має заборгованість з сплати єдиного соціального внеску у розмірі 11 995,39 грн.

17.03.2015 року позивачем було отримано вимогу про сплату боргу №ф48-25 від 09.02.2015 р. на суму 11 039,74 грн., направлену ДПІ в Московському районі м. Харкова.

26.09.2014 року позивач отримав від ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області вимогу про сплату боргу №ф-48-25 від 07.08.2014 р. якою податковий орган повідомив позивача сума податкового боргу становить 8 970,40 грн.

26.02.2013 року позивач від УПФУ в Московському районі м. Харкова отримав вимогу про сплату недоїмки №ф-1687 від 21.02.2013 р., в якій зазначено, що станом на 01.05.2013 р. сума недоїмки зі сплати єдиного внеску становить 4 053,03 грн.

Зі змісту наданих позивачем пояснень та наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що на час розгляду справи існують наступні вимоги про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ:

1) №ф-3-25 від 03.05.2018 р. на суму 15 356,81 грн.;

2) №ф-3-25 від 03.04.2018 р. на суму 15 359,63 грн.;

3) №ф-3-25 від 13.11.2017 р. на суму 11 135,63 грн.;

4) №ф-48-25 від 13.05.2015 р. на суму 11 995,39 грн.;

5) № ф-48-25 від 09.02.2015 року на суму 11 039,74 грн.;

6) № ф48-25 від 07.08.2014 р. на суму 8 970,40 грн.;

7) №ф-1687 від 21.02.2013 р. на суму 4 353,03 грн.

Так, позивачем в судовому порядку було оскаржено вимогу про сплату боргу №ф-48-25 від 13.05.2015 р. та постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2015 року у справі № 820/9484/15 адміністративний позов ФОП ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова ОСОБА_3 управління Міндоходів у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування вимоги - задоволено в повному обсязі. Визнано дії Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова ОСОБА_3 управління Міндоходів у Харківській області щодо направлення ФОП ОСОБА_2 вимоги про сплату боргу №ф-48-25 від 13.05.2015 р. протиправними. Скасовано вимогу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова ОСОБА_3 управління Міндоходів у Харківській області про сплату боргу №ф-48-25 від 13.05.2015 р. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 73.08 грн. (сімдесят три гривні 08 копійок).

Судове рішення набрало законної сили.

Позивач в судовому порядку оскаржив вимогу про сплату боргу №ф48-25 від 07.08.2014 р. на суму 8 970,40 грн. та постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2015 року у справі №820/5513/15 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова ОСОБА_3 управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування вимоги - задоволено в повному обсязі; визнано дії Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова ОСОБА_3 управління ДФС у Харківській області протиправними; скасовано вимогу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова ОСОБА_3 управління ДФС у Харківській області про сплату боргу № ф-48-25 від 07 серпня 2014 року; стягнуто з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в сумі 73 (сімдесят три) гривні 08 коп.

Судове рішення набрало законної сили.

Судом встановлено, що позивач оскаржував вимогу про сплату боргу №ф-3-25 від 13.11.2017 р. на суму 11135,63 грн., та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 року у справі №820/4769/18 адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування вимоги задоволено; скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) ОСОБА_3 управління ДФС у Харківській області від 13.11.2017 р. №Ф-3-25; стягнуто з ОСОБА_3 управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 39599198) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,61038, код НОМЕР_1) сплачений судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Судове рішення у справі №820/4769/18 на даний час не набрало законної сили.

Позивач також оскаржив в судовому порядку вимогу про сплату боргу №ф-3-25 від 03.04.2018 р. на суму 15359,63 грн., з яких 14518,04 грн. - недоїмка, 246,95 грн. штрафи та 594,64 грн. пеня. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 року по справі № 2040/7595/18 адміністративний позов ОСОБА_2 (61038, АДРЕСА_2) до ОСОБА_3 управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування вимоги задоволено. Скасовано вимогу про сплату боргу №ф-3-25 від 03.04.2018 р., направлену ОСОБА_2 ОСОБА_3 управлінням ДФС у Харківській області. Стягнуто на користь ОСОБА_2 (61038, АДРЕСА_2, код - НОМЕР_1) сплачену суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, код ЄДРПОУ - 39599198).

Станом на 18.02.2019 року рішення по справі № 2040/7595/18 не набрало законної сили.

Вимогу про сплату недоїмки №ф-1687 від 21.02.2013 року позивачем було оскаржено в адміністративному порядку до управління Пенсійного фонду України в Московському районі, ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Пенсійного фонду України. Проте, за результатами адміністративного оскарження зазначену вимогу було залишено без змін.

Згідно положень п.7 розділу 6 Інструкції № 449, якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Згідно п.6.9. Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України № 455 від 09.09.2013 року (наказ тратив чинність (згідно з наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449) (далі - Інструкція № 455), якщо протягом наступного базового звітного періоду платник наростив суми боргу, то після проходження відповідної процедури узгодження та оскарження вимога подається до органу державної виконавчої служби або до органів Державної казначейської служби України тільки на суму зростання боргу.

Таким чином, платнику ЄСВ в разі зростання суми боргу протягом наступного базового періоду направляється вимога про сплату недоїмки виключно на суму зростання боргу (недоїмки).

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що позивач отримав вимогу про сплату боргу (недоїмки) № ф-1687 від 21.03.2013 року ще в УПФУ в Московському районі м. Харкова на суму 4 053,03 грн. за період 05.04.2012 року по 01.02.2013 року. Адміністрування єдиного соціального внеску органами доходів і зборів здійснюється з 01.10.2013 року, у зв'язку з чим пенсійний орган передав податковому органу сальдо на початок року, згідно якого заборгованість позивача зі сплати ЄСВ нараховується ще з 2013 року.

Представник відповідача також зазначив що у зв'язку із тим, що у ОСОБА_2 нараховувався борг зі сплати ЄСВ ще з 2013 року, контролюючим органом було виставлено позивачу податкову вимогу № ф48-25 від 13.05.2015 року.

Суд зауважує, що вказана податкова вимога про сплату боргу № ф48-25 від 13.05.2015 року скасована рішенням суду від 28.10.2015 року у справі №820/9484/15., яке набрало законної сили.

Таким чином, вказана в оскаржуваній вимозі про сплату боргу №ф-3-25 від 03.05.2018 року сума боргу зі сплати ЄСВ, яка станом на 30.04.2018 року становить 15 356,81 грн., нарахована позивачу за один і той же період часу, що і зазначені вище вимоги про сплату боргу №ф-3-25 від 03.04.2018 р. на суму 15 359,63 грн., №ф-3-25 від 13.11.2017 р. на суму 11 135,63 грн., №ф-48-25 від 13.05.2015 р. на суму 11 995,39 грн., № ф-48-25 від 09.02.2015 року на суму 11 039,74 грн., № ф48-25 від 07.08.2014 р. на суму 8 970,40 грн., а також №ф-1687 від 21.02.2013 р. на суму 4 353,03 грн., та складається з усієї суми боргу зі сплати ЄСВ, починаючи ще з 2013 року.

Враховуючи обставини справи та з огляду на те, що податковим органом внесено до оскаржуваної вимоги загальну суму заборгованості позивача зі сплати ЄСВ починаючи з 2013 року, то слід дійти висновку, що на час винесення оскаржуваної вимоги №ф-3-25 від 03.05.2018 року ОСОБА_3 управлінням ДФС у Харківській області порушено вимоги законодавства, оскільки платнику ЄСВ в разі зростання суми боргу протягом наступного базового періоду направляється вимога про сплату недоїмки виключно на суму зростання боргу.

Незважаючи на скасування в судовому порядку вимоги про сплату боргу №ф48-25 від 13.05.2015 року, відповідач все одно продовжував формувати у відношенні платника ЄСВ (позивача) ще й інші вимоги про сплату недоїмки (в т.ч. вимогу № Ф-3-25 від 03.05.2018 року) та включати до них суму ЄСВ, яка містилася у скасованій судом вимозі №ф48-25 від 13.05.2015 року.

Суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 25 Закону України № 2464-VI, у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Проте, всупереч наведеному, до надісланої позивачу вимоги про сплату боргу № Ф-3-25 від 03.05.2018 року ГУ ДФС у Харківській області не було додано розрахунком суми недоїмки, зробленого у відповідності з чинним законодавством в сфері державного соціального страхування.

Таким чином, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування вимоги про сплату боргу №ф-3-25 від 03.05.2018 року, направленої ОСОБА_2 ОСОБА_3 управлінням ДФС у Харківській області

Згідно положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Представник відповідача не довів правомірності прийнятої ним оскаржуваної вимоги про сплату боргу з ЄСВ про сплату боргу № Ф-3-25 від 03.05.2018 року, як і не надав доказів наявності у позивача боргу зі сплати ЄСВ та розрахунку суми боргу, визначену в оскаржувані вимозі.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 257-262, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, 61038) до ОСОБА_3 управління ДФС у Харківській області (, адреса: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про скасування вимоги задовольнити.

Скасувати вимогу про сплату боргу № Ф-3-25 від 03.05.2018 року, складену ОСОБА_3 управлінням ДФС у Харківській області.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 управління ДФС у Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 25 лютого 2019 року.

Суддя О.В.Шевченко