Справа № 442/4174/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2019 року

Київ

справа №442/4174/16-а

адміністративне провадження №К/9901/13428/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Кравчука В.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 442/4174/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Держицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, Комісії з питань земельних спорів Держицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів - ОСОБА_3, про визнання дій та рішення протиправними, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, прийняту 30 червня 2016 року у складі судді Крамара О.В. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду, прийняту 08 грудня 2016 року у складі колегії суддів: головуючого судді - Большакової О.О., суддів - Глушка І.В., Макарика В.Я.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом до Дережицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, комісії з питань земельних спорів Дережицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_3 про визнання протиправним і скасування рішення комісії з питань земельних спорів Дережицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 20 травня 2016 року «Про звільнення дренажної труби на виходу від сторонніх предметів і надання дозволу на водовідвід води з садового будинку ОСОБА_3.».

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 30 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено повністю.

Суди встановили, що Рішенням Дережицької сільської ради від 17 грудня 2015 року № 5 «Про утворення постійних комісій сільської ради» створено комісію з питань земельних відносин та охорони навколишнього середовища.

Згідно з поясненнями Дережицької сільської ради, до ради звернулась ОСОБА_3 із заявою про неправомірні дії сусідів, зокрема ОСОБА_2, який закрив дренажну трубу, що перешкоджає відводу дощової води з її ділянки. ОСОБА_2 стверджував, що дренажна труба проходить по земельній ділянці його колишньої дружини ОСОБА_4

На підставі звернення ОСОБА_3 20 травня 2016 року комісією з питань земельних спорів, яка діє при Дережицькій сільській раді, було проведено обміри та обстеження земельної ділянки і виявлено, що дренажна труба, яка виведена з землекористування ОСОБА_3 розташована за межами землекористування ОСОБА_5 Також комісією було проведено обстеження підвального приміщення садового будинку ОСОБА_3 і встановлено, що в підвалі стоїть вода. Комісією було прийнято рішення про необхідність звільнення дренажної труби на виході від сторонніх предметів і дозволити водовідвід води з садового будинку ОСОБА_3

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його до адміністративного суду.

У касаційній скарзі заявлено вимогу про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та прийняття нового рішення про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення у справі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

З висновками судів не можливо погодитись з огляду на таке.

Частиною першою статті 158 ЗК України визначено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частини третьої статті 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Згідно з частиною п'ятою статті 158 ЗК України у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що будь-які земельні спори можуть вирішуватись судом, а визначені у наведеній нормі окремі категорії земельних спорів, також і органами місцевого самоврядування або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. При цьому зацікавленій особі надано право вибору органу, до якого звернутися за вирішенням відповідного спору.

Водночас, зміст частини п'ятої статті 158 ЗК України дає підстави для висновку, що розгляд визначених категорій земельних спорів органами місцевого самоврядування або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, є альтернативною позасудовою формою вирішення спорів, яка не виключає можливість звернення зацікавленої особи за вирішенням того самого спору у судовому порядку у випадку незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням цих органів.

Наведене дає підстави для правового висновку, що належною формою захисту прав та інтересів власників землі або землекористувачів у разі виникнення земельного спору, розгляд якого попередньо здійснювався органами місцевого самоврядування або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин відповідно до Глави 25 Земельного кодексу України, але з рішенням яких не погоджується сторона спору, є звернення до відповідного суду із позовом про вирішення такого земельного спору, а не з позовом про оскарження рішення вказаних органів.

Фактичні обставини справи та доводи сторін свідчать, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виник спір щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Комісією з питань земельних спорів Держицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області було прийнято рішення про необхідність звільнення дренажної труби на виході від сторонніх предметів і дозволити водовідвід води з садового будинку ОСОБА_3

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Аналіз зазначених обставин справи дає підстави вважати, що спір у цій справі не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а стосується захисту його приватних інтересів.

Таким чином, позивач, оскаржуючи рішення органу місцевого самоврядування щодо вирішення земельного спору, обрав неналежний спосіб захисту своїх прав.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачено в статті 15 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій): суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічну норму закріплено й у частині першій статті 19 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, тоді як визначальним принципом цивільного судочинства є змагальність сторін.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Аналіз змісту статті 15 ЦПК України та статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час розгляду справи в судах першої й апеляційної інстанцій) у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб'єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

За таких обставин суд касаційної інстанції вважає, що звернення ОСОБА_2 пов'язане із захистом своїх прав у земельному спорі з ОСОБА_3 щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стосується перевірки законності рішення Комісії з питань земельних спорів Держицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, яке стосується вирішення цього спору, а відтак розгляд даної справи підлягає в порядку цивільного судочинства як такої, у якій відсутні ознаки публічно-правового спору.

Аналогічний правовий висновок щодо юрисдикції подібних спорів висловлено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 583/2715/16-ц.

З огляду на викладене зазначена категорія спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів, а отже, відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС провадження у цій справі належить закрити.

Тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 та частини першої статті 354 КАС ухвалені у цій справі в порядку адміністративного судочинства судові рішення підлягають скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

Керуючись статтями 343, 349, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 червня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року скасувати.

Провадження в справі № 442/4174/16-а за позовом ОСОБА_2 до Держицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, комісії з питань земельних спорів Держицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів - ОСОБА_3, про визнання дій та рішення протиправними, закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

В.М. Кравчук ,

Судді Верховного Суду