Справа № 814/1292/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1292/18

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: Кравченка К.В. , Єщенка О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження за апеляційною скаргою Приватної виробничо-торгівельної фірми "АГРОДІЛО" в особі арбітражного керуючого-ліквідатора ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року по справі № 814/1292/18 за позовом Приватної виробничо-торгівельної фірми "АГРОДІЛО" до Державного реєстратора Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_3, Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області, третя особа: Снігурівська районна рада Миколаївської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Приватної виробничо-торгівельної фірми "Агроділо" (надалі позивач) до Снігурівської РДА Миколаївської області (надалі відповідач 1) та Державного реєстратора Снігурівської РДА Миколаївської області ОСОБА_3 (надалі відповідач 2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Снігурівської районної ради Миколаївської області про:

- визнання дій Державного реєстратора Снігурівської РДА Миколаївської області ОСОБА_3 щодо державної реєстрації прав власності на будівлю № 2 по вулиці Капітана Агеєнка у с. Баратівка Снігурівського району Миколаївської області за Снігурівською районною радою Миколаївської області;

- зобов'язання Снігурівську РДА Миколаївської області скасувати державну реєстрацію прав на зазначене нерухоме майно від 15 березня 2018 року, номер запису про право власності 25364164, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40247383 від 22.03.2018 року та внести запис про скасування до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року провадження у справі № 814/1292/18 за позовом Приватної виробничо-торгівельної фірми "Агроділо"до Снігурівської РДА Миколаївської області та Державного реєстратора Снігурівської РДА Миколаївської області ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Снігурівської районної ради Миколаївської області про зобов'язання вчинити певні дії закрито.

Роз'яснено позивачу, що позовні вимоги можуть бути вирішені у порядку господарського судочинства.

Не погодившись з ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, пославшись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, яка прийнята з порушенням норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та направити справу для продовження розгляду до Миколаївського окружного адміністративного суду. Апелянт наголошує на тому, що спірні правовідносини виникли з порушень реалізації Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», а тому позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції зазначено, що позивач звертається до суду з позовом до Державного реєстратора з вимогами скасувати державну реєстрацію прав власності на будівлю № 2 по вулиці Капітана Агеєнка у с. Баратівка Снігурівського району Миколаївської області від 15 березня 2018 року, номер запису про право власності 25364164, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40247383 від 22.03.2018 року, що зареєстрована за Снігурівською районною радою Миколаївської області.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції висновувався на тому, що розгляд даної справи не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а підлягає за правилами господарського судочинства.

Здійснюючи апеляційний перегляду та надаючи оцінку спірному питанню, колегія суддів погоджується з висновками суду першої з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, що юрисдикція адміністративних судів згідно з п. 1 ч. 1 статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі за текстом КАС України), юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Стаття 4 КАС України в пункті 1 дає визначення терміну «справа адміністративної юрисдикції», якою визнається публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є субєкт владних повноважень.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав вважати спір публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясувати, у зв'язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних судових рішень) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що в справі № 814/1292/18 позивач звертається до суду з позовом до Державного реєстратора з вимогами скасувати державну реєстрацію прав власності на будівлю № 2 по вулиці Капітана Агеєнка у с. Баратівка Снігурівського району Миколаївської області від 15 березня 2018 року, номер запису про право власності 25364164, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40247383 від 22.03.2018 року, що зареєстрована за Снігурівською районною радою Миколаївської області.

При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладенні у постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 04 вересня 2018 року в рамках справи № 823/2042/16, провадження № 11-377апп18 (ЄДРСРУ № 77969515) дійшла висновку, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки має розглядатися як спір, що пов'язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру. Оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

На підставі викладеного, враховуючи те, що предметом спору у даній справі формально є правомірність дій відповідача щодо реєстрації права власності на будівлю №2 по вул. Капітана Агеєнка у с.Баратівка, а фактично позов заявлено з метою захисту цивільного права, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що даний спір (відповідно до субєктного складу) має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суддя закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження по справі.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, вимоги скаржника про прийняття рішення щодо судових витрат не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватно виробничо-торгівельної фірми "АГРОДІЛО" в особі арбітражного керуючого-ліквідатора ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року по справі № 814/1292/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів - з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 21.02.2019 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6