Справа № 813/2518/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3968/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участі: секретаря судових засідань Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Грень Н.М., в м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправною бездіяльності щодо невключенні даних по рахунку НОМЕР_1 до переліку рахунків, за якими вкладник -ОСОБА_3 має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору банківського вкладу/депозиту/ за договорами 980-034- від 05.05.2016 р. з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та 980-034-000041693 від 29.01.2015 р. з ПАТ «Банк Михайлівський» на суму 146390,56 грн. та зобов'язання відповідача включити дані по рахунку НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договорах банківського вкладу 980-034- від 05.05.2016 р. та від 29.01.2015 р. 980-034-000041693 на суму 146390,56 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року позов задоволено. При цьому, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що в розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач є вкладником банку, а кошти, які надійшли для нього як вкладника за договором банківського рахунку, в розумінні тієї ж статті, є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені статтею 26 цього Закону.

З даним рішенням суду першої інстанції не погодилась сторона відповідача, яка вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи порушив норми матеріального та процесуального законодавства, що призвело до прийняття рішення, яке ґрунтується на неналежних доказах, а тому просить скасувати постанову та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі сторона відповідача покликається на аналогічні доводи зазначені у запереченнях на позов, які зводяться в основному до того, що грошові кошти були залучені в рамках укладеного договору позики між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр». В розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_3 не є вкладником банку. Це вказує на те, що банк жодним чином не приймав участі в залученні коштів від позивача, а тому підстави для включення відповідних відомостей до переліку рахунків проблемного банку на суму 145000 грн. відсутні.

Сторона позивача подала відзив на апеляційну скаргу, яка вважає, що суд першої інстанції належно оцінив докази подані сторонами та прийшов до обґрунтованого висновку, що саме відповідно до ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_3 є вкладником банку, а кошти, які надійшли для нього як вкладника за договором банківського рахунку, в розумінні тієї ж статті, є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені статтею 26 цього Закону.

Сторони не з'явились в судове засідання, хоча такі були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського вкладу «Строковий депозит «Оптимальний» №980-034-000041693 від 29.01.2015 року, з виплатою процентів щомісячно на депозитний рахунок НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський» строком на 91 день.

05.05.2016 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір «Суперкапітал» (Новий) №980-034-000233498, згідно умов якого сторона-1 передає стороні-2 у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а сторона-2 зобов'язується повернути кошти стороні-1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором .

Відповідно до пункту 1 договору сторона-2 приймає від сторони-1 у власність кошти на наступних умовах: сума коштів - 145000 грн.; строк користування коштами - не більше 181 день; кошти передаються з дати укладання цього договору по 02.11.2016 року; розмір процентів за користування коштами - ставка: 33,54% річних після утримання податку з таких процентів; періодичність сплати нарахованих процентів - щомісячно, в дату, що відповідає даті підписання Договору, за період з дати попередньої виплати (а для першої виплати-з дня, наступного за датою укладення Договору) по дату, що передує даті фактичної виплати процентів, а проценти за місяць в якому Кошти повертаються, в т.ч. при достроковому поверненні коштів - не пізніше дня повернення Коштів за період аналогічний вищезазначеному; сторона-2 сплачує стороні-1 проценти у безготівковій формі на рахунок сторони-1 НОМЕР_1 в ПАТ «Банк «Михайлівський», код банку 380935; сторона-2 повертає стороні-1кошти у безготівковій формі на рахунок сторони-1 НОМЕР_1 в ПАТ «Банк «Михайлівський», код банку 380935; автоматичне продовження договору встановлено.

Днем надання суми коштів у власність (позику) стороні-2 вважається день зарахування суми коштів на поточний рахунок сторони-2 відповідно до умов цього договору.

На виконання вказаного договору позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» суму коштів у розмірі 145000 грн. згідно з платіжного доручення №637064.

В подальшому, на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року за №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 року №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» призначено Ірклієнка Юрія Петровича.

13.06.2016 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016 року до 22.07.2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 року №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський»« виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 року №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнку Юрію Петровичу з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01.09.2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», згідно з яким всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» делеговано Волкову Олександру Юрійовичу з 05.09.2016 року.

20.09.2016 року відповідач листом №3г1(к)/14152/1 повідомив ОСОБА_3 про те, що переказ коштів на рахунок позивача в сумі 145000,00 грн. та 1390,56 грн. є нікчемним.

Не погоджуючись з твердженням відповідача щодо нікчемності наведеного договору та бездіяльністю відповідача стосовно не включення даних по рахунку НОМЕР_1 до переліку рахунків, за якими позивач має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-VI , Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

В пункті 3 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Аналізуючи наведені приписи суд першої інстанції обґрунтовано визначився в тому, що кошти, які надійшли від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточні рахунки позивача, у розумінні Закону №4452-VI є вкладом.

Згідно з ч.2 ст.27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: п.7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; п.8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; п.9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Одночасно судом встановлено та надано оцінку тим обставинам, що уповноваженою особою Фонду не включено ОСОБА_3 до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду у зв'язку з тим, що транзакції, здійснені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2015 року на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 (перерахування коштів на суму 145000,00 грн. (сума позики) та 1390,56 грн. (проценти за позикою) є нікчемними. Підставою нікчемності, вказано положення статтей 215, 216 Цивільного кодексу України, статті 37, пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI.

Наведені підстави, зазначені в пунктах 7-9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI були зазначені уповноваженою особою в якості обґрунтування визнання нікчемним переказу коштів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунки позивача у ПАТ «Банк Михайлівський», однак уповноваженою особою не було зазначено, яким чином перекази коштів, ініційовані ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на користь позивача, мають відношення до підстав нікчемності, визначених законодавством. Висновок щодо нікчемності не був обґрунтований жодними доводами чи доказами.

Разом з тим підстави, наведені у статті 38 Закону №4452-VI, не мають відношення до правочинів, вчинених ПАТ «Банк Михайлівський» у правовідносинах з позивачем (зокрема, й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку).

Суд звертає увагу на те, що повернення ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» коштів на поточний рахунок позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» було здійснено 19.05.2016 року, що підтверджується довідкою про стан рахунку НОМЕР_1.

Відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять.

Також, згідно з частини 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до пункту 7.14 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 року за №346, банк з дня отримання рішення Національного банку про зупинення/обмеження або припинення окремого виду здійснюваних банком операцій: а) протягом трьох робочих днів письмово повідомляє клієнтів, з якими укладені договори про здійснення операцій, які: обмежені або зупинені згідно з цим рішенням, - про надання послуг з установленими Національним банком обмеженнями; припинені згідно з цим рішенням, - про необхідність розірвання таких договорів та закриття клієнтами відповідних рахунків; б) у порядку, строки та в обсягах, які встановлені Національним банком, надає Національному банку інформацію щодо стану виконання цього рішення.

ПАТ «Банк Михайлівський» не вчинив дій, спрямованих, на думку відповідача, на недопущення збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

Таким чином недоречними є покликання відповідача на встановлені постановою Правління НБУ від 22.12.2015 року за №917/БТ обмеження для ПАТ «Банк Михайлівський», а саме не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

Окрім цього Згідно пункту 7.17 вищевказаного Положення №346 Національний банк, якщо банк не забезпечив виконання рішення Національного банку щодо обмеження, зупинення чи припинення окремих видів здійснюваних банком операцій, здійснення яких рішенням Національного банку зупинено, обмежено чи припинено, або не виправив виявлені в його діяльності порушення, не припинив здійснення ризикової діяльності в установлений строк чи в діяльності банку установлено новий факт здійснення ризикової діяльності відповідно до пункту 3.3 глави 3 розділу I цього Положення в установлений строк, або недотримав умов обмеження/зупинення, може прийняти рішення про: продовження строку дії заходу впливу у вигляді обмеження або зупинення операцій; застосування до банку інших заходів впливу.

Аналізуючи наведені норми наведеного Положення суд першої інстанції підставно не погодився з доводами відповідача та визначився в тому, що негативні наслідки при невиконанні банком рішень НБУ щодо обмеження чи припинення операцій настають саме для банку, а не для його клієнтів, тому позивач не може нести відповідальність за дії працівників фінансової установи.

Одночасно стороною відповідача не спростовано висновок суду першої інстанції в тому, що отримання ПАТ «Банк Михайлівський» коштів на рахунки згідно укладених позивачем договорів не призводить до автоматичного визнання таких переказів нікчемними, оскільки це не суперечило чинному законодавству. Станом на дату перерахування коштів на рахунок позивача, у банку були відсутні будь-які підстави відмовити у зарахуванні коштів.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Враховуючи те, що сторона відповідача не довела нікчемності перерахунку коштів з одного рахунку на інший, то зважаючи на це рахунок позивача НОМЕР_1, який був відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», має бути включеними до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Беручи до увагу те, що наведеним пунктом Положення передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків, то саме у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому суд першої інстанції обрав вірний та ефективний спосіб відновлення порушеного права шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язання останнього включити дані про рахунок НОМЕР_1 на ім'я позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по наведених договорах банківського вкладу.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року у справі №813/2518/17 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 25.02.2019.