Справа № 0440/4889/18
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року Справа № 0440/4889/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретарі судового засіданняЗіненко А.О.
за участю представників сторін:
від позивача: Киричек О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги №66354-17/12, рішення про опис майна у податкову заставу №66354-17/12 від 14.06.2018р., -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім АВ» звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправним та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 14.06.2018р. №66354-17/12;

- визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 14.06.2018р. №66354-17/12.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оспорювані податкова вимога та рішення про опис майна в податкову заставу 14.06.2018р. були прийняті відповідачем з порушенням діючого законодавства, без правових підстав, з перевищенням службових повноважень, оскільки вказані акти індивідуальної дії були прийняті на підставі рішення про застосування фінансових санкцій від 26.04.2018р. №000075/04-36-40-06/40975633 у розмірі 85000 грн., яке станом на 14.06.2018р. не було узгодженим у зв'язку із тим, що 11.05.2018р. позивачем був поданий адміністративний позов про оскарження наведеного рішення та за ухвалою суду від 14.05.2018р. було відкрито провадження у адміністративній справі №804/3442/18, а тому вважає, що сума штрафу у розмірі 85000 грн. станом на 14.06.2018р. була сумою грошового зобов'язання, яка була неузгодженою до набрання судовим рішенням законної сили у наведеній справі, а, відтак, у позивача на дату складання податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу податковий борг на суму 85000 грн. не виник. У поясненнях від 25.01.2019р. позивач вказує на те, що на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018р. у справі №804/3442/18 було здійснено сплату фінансової санкції у розмірі 85000 грн. за платіжним дорученням №3652 від 14.12.2018р.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

01.02.2019р. на вимогу суду відповідачем було подано до канцелярії адміністративного суду відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити позивачеві у задоволенні позову повністю посилаючись на те, що відповідно до ІС «Податковий блок» станом на 02.06.2018р. за позивачем виник податковий борг у сумі 85000 грн., а тому відповідачем була сформована оспорювана податкова вимога і рішення про опис майна у податкову заставу у відповідності до вимог ст.ст.14,89 ПК України, які були отримані позивачем 14.06.2018р. В свою чергу, рішення про застосування фінансових санкцій у сумі 85000 грн. від 26.04.2018р. №000075/04-36-40-06/40975633 було оскаржено до адміністративного суду, ухвалою суду від 14.05.2018р. було відкрито провадження у адміністративній справі №804/3442/18, яка була отримана відповідачем 22.05.2018р., а тому згідно до абз.4 п.п.56.18 ст.56 ПК України сума податкового боргу у розмірі 85000 грн. вважається неузгодженою до набрання судовим рішенням законної сили. Втім технічна помилка під час роботи ІС «Податковий блок» та її програмних складових унеможливила внесення змін до інтегрованої картки платника податків, а саме: виведення податкового зобов'язання на суму 85000 грн., яка була усунена відповідачем 07.09.2018р., отже, відповідно до п.п.60.1.1 п.60.1 ст.60 ПК України оспорювана податкова вимога станом на цю дату була відкликана (а.с. 81-82).

Представник відповідача в судове засідання 08.02.2019р. не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином у судовому засіданні 25.01.2019р. особисто під розписку, що підтверджується відповідною розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с.76).

У відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки належним чином повідомленого про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Враховуючи наведене, неявку представника відповідача в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, не повідомлення про причини неявки, строки розгляду справи, встановлені ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 09.07.2018р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.2).

Ухвалою суду від 06.08.2018р. було зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №804/3442/18 (а.с.50-51).

Ухвалою суду від 08.01.2019р. у даній справі у зв'язку із набранням законної сили судовим рішенням у справі №804/3442/18 провадження у цій справу було поновлено (а.с.61).

У ході судового розгляду справи судом були встановлені наступні обставини у даній справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім АВ» 23.11.2016р. зареєстроване як юридична особа за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Виконкомівська, буд.31, перебуває на обліку в Дніпровській ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (Синельникове відділення м. Синельникове), що підтверджується відомостями, наведеними у витязі з ЄДРПОУ станом на 15.05.2018р., наявного в матеріалах справи (а.с.8-12).

26.04.2018р. Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000075/04-36-40-06/40975633 за яким до позивача застосовано штраф у розмірі 85000 грн. (а.с.13-14).

Наведене вище рішення було оскаржене позивачем в судовому порядку, що підтверджується копією позовної заяви зареєстрованої судом за вхідним номером від 11.05.2018р. та копією ухвали суду від 14.05.2018р. про відкриття провадження у адміністративній справі №804/3442/18, які знаходяться в матеріалах даної справи (а.с.17-19).

У подальшому, на підставі ст.ст.59,60 ПК України контролюючим органом 14.06.2018р. була сформована податкова вимога №66354-17/12 зі змісту якої видно, що станом на 13.06.2018р. сума податкового боргу позивача становить 85000 грн., що підтверджується змістом копії наведеної податкової вимоги (а.с.20).

Також 14.06.2018р. відповідно до ст.89 ПК України контролюючим органом було прийняте і рішення №66354-17/12 про опис майна у податкову заставу ТОВ «Торговий Дім АВ», що підтверджується копією наведеного рішення (а.с.21).

Вищенаведені податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу від 14.06.2018р. є предметом спору у даній адміністративній справі через те, що позивач вважає, що сума штрафу у розмірі 85000 грн., яка слугувала підставою для прийняття оспорюваних рішень станом на 14.06.2018р. не була узгоджена у встановленому законодавством порядку, 14.06.2018р. податковий борг у позивача за вказаною сумою штрафу не виник у відповідності до вимог абз.4 п.56.18 ст.56 ПК України.

Заслухавши представників позивача, який брав участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу №66354-17/12 від 14.06.2018р., виходячи з наступного.

У відповідності до приписів п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов'язння платників податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений Податковим кодексом України - п.п.14.1.155п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.

Згідно приписів п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання - п.59.3 ст.59 Податкового кодексу України.

У відповідності до вимог п.88.1 ст.88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Підпунктом 89.1.2 п.89.1 ст.89 Податкового кодексу України визначено, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми узгодженого зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Контролюючий орган зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі - п.89.8 ст.89 Податкового кодексу України.

У відповідності до абзацу 4 п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За приписами п.п.21.1.1 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України посадові та службові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Аналіз вищенаведених норм податкового законодавства свідчить про те, що контролюючий орган наділений обов'язком щодо направлення на адресу платника податкової вимоги за умови не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

При цьому, право податкової застави виникає з дня виникнення податкового боргу.

У іншому випадку, у разі звернення платника податків до суду з позовом щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень таке грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, рішення про застосування до позивача фінансових санкцій у розмірі 85000 грн. від 26.04.2018р. №000075/04-36-40-06/40975633, яке було підставою для формування оспорюваної податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу від 14.06.2018р., 11.05.2018р. було оскаржено позивачем у судовому порядку, що підтверджується змістом копії позовної заяви позивача від 10.05.2018р. за №835/18/В, яка була отримана судом згідно відмітки суду 11.05.2018р. (а.с.17).

За вказаною вище позовною заявою ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2018р. було відкрито провадження в адміністративній справі №804/3442/18, яка була отримана відповідачем 22.05.2018р. про що свідчить зміст відзиву представника відповідача Баласанян К.М., наявного в матеріалах справи (а.с.81-82).

Таким чином, з урахуванням аналізу вищенаведеного податкового законодавства, встановлених судом обставин у даній справі, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що станом на 14.06.2018р. (дата прийняття рішення про опис майна у податкову заставу) контролюючий орган (відповідач) з 22.05.2018р. був обізнаний про те, що сума грошового зобов'язання станом на 14.06.2018р. оскаржується платником податку у судовому порядку, а відповідно, відповідач, як суб'єкта владних повноважень, не мав будь-яких правових підстав для прийняття рішення про опис майна у податкову заставу на підставі рішення про застосування фінансових санкцій у розмірі 85000 грн. від 26.04.2018р. №000075/04-36-40-06/40975633, оскільки вказана сума грошового зобов'язання не набула статусу узгодженого грошового зобов'язання, тобто станом на 14.06.2018р. у позивача податковий борг на суму 85000 грн. ще не виник, виходячи з вимог ст.14, ст.21, абз.4 п.56.18 ст.56, ст. 89 Податкового кодексу України.

За викладеного, слід дійти висновку, що відповідачем станом на 14.06.2018р. оспорюване рішення про опис майна у податкову заставу було прийнято протиправно та з порушенням вимог ст.14, ст.21, абз.4 п.56.18 ст.56, ст. 89 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, відповідачем у ході судового розгляду даної справи не було надано суду жодних доказів та не наведено жодних підстав, які б свідчили про правомірність та законність прийняття відповідачем оспорюваного рішення про опис майна у податкову заставу на підставі рішення про застосування фінансових санкцій у розмірі 85000 грн. від 26.04.2018р. №000075/04-36-40-06/40975633 з урахуванням встановлених судом обставин та аналізу вищенаведених норм чинного податкового законодавства.

Також відповідачем не було надано і жодного доказу того, що сума грошового зобов'язання у розмірі 85000 грн. станом на 14.06.2018р. набула статусу податкового боргу (день виникнення податкового боргу), навпаки, представник відповідача підтвердив у відзиві факт отримання контролюючим органом (відповідачем) ухвали суду від 14.05.2018р. у справі №804/3442/18 про оскарження вищенаведеного рішення відповідача у судовому порядку 22.05.2018р. (а.с.81-82).

Є безпідставними та не обґрунтованими доводи відповідача у відзиві стосовно того, що виникла технічна помилка під час роботи ІС «Податковий блок» та її програмних складових, що унеможливила внесення змін до інтегрованої картки платника податків внаслідок чого у позивача відповідно до вказаної системи виник податковий борг та вказана технічна помилка була виправлена лише 07.09.2018р., оскільки відповідних доказів щодо технічних помилок у програмному забезпеченні суду не надано згідно до вимог ст.ст.72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, а аналіз вчинених дій посадовими особами відповідача при прийнятті рішення про опис майна у податкову заставу від 14.06.2018р. із урахуванням наданих відповідачем у відзиві пояснень про обізнаність відповідача щодо оскарження рішення відповідача у судовому порядку ще з 22.05.2018р. свідчать про умисне ігнорування вимог ст.21, абз.4 п.56.18 ст.56, ст. 89 Податкового кодексу України.

Окрім того, судом відхиляються доводи відповідача про наявність технічних помилок у програмному забезпеченні, оскільки суб'єкт владних повноважень, допустивши такі помилки технічно має всі повноваження для їх виправлення у невідкладному порядку, проте, навіть станом на дату розгляду даної справи, відповідачем не були виправлені такі помилки та не було звільнено майно позивача з-під податкової застави, виходячи з того, що наслідком прийняття такого рішення є реєстрація такої податкової застави у відповідному державному реєстрі виходячи до вимог п.89.8 ст.89 ПК України.

Так, відповідно до вимог п.93.2 ст.93 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1 -93.1.5 пункту 93.1 цієї статті.

Аналіз підпунктів 93.1.1 - 93.1.5 пункту 93.1 ст.93 ПК України свідчить про те, що такої підстави для звільнення майна платника податків з-під податкової застави як технічна помилка у програмному забезпеченні вказані норми не містять.

А відповідно, відповідачем документу, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1 -93.1.5 пункту 93.1 ст.93 ПК України, що є підставою для звільнення майна позивача з-під податкової застави суду не надано.

Також слід зазначити, що, виходячи з того, що відповідачем не доведено та не підтверджено жодними належними, достатніми та допустимими доказами фактів виникнення у позивача податкового боргу за узгодженим грошовим зобов'язанням у розмірі 85000 грн. станом на 14.06.2018р. та того факту, що станом на момент розгляду справи через допущені технічні помилки відповідачем звільнено майно позивача з-під податкової застави, суд приходить до висновку, що оспорюване рішення про опис майна у податкову заставу від 14.06.2018р. підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо прийняття оспорюваного рішення про опис майна у податкову заставу від 14.06.2018р. з урахуванням вимог ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що приймаючи вказане оспорюване рішення відповідач діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що прийнявши 14.06.2018р. рішення про опис майна у податкову заставу без врахування того, що сума грошового зобов'язання у розмірі 85000 грн. не набула статусу податкового боргу станом на 14.06.2018р., (тобто, податковий борг у позивача ще не виник) відповідач порушив права та інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування оспорюваного рішення.

Між тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування оспорюваної податкової вимоги №66354-17/12 від 14.06.2018р., виходячи з наступного.

У відповідності до вимог п.п.60.1.1 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України податкова вимога вважається відкликаною, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Так, згідно до змісту витягу із інтегрованої картки платника податку видно, що вказана оспорювана податкова вимога від 14.06.2018р. відкликана у зв'язку із її погашенням 07.09.2018р. (а.с.83).

Також і представником позивача до пояснень від 25.01.2019р. було надано копію платіжного доручення №3652 від 14.12.2018р., яка свідчить про те, що на виконання оспорюваної податкової вимоги від 14.06.2018р. №66354-17/12 позивачем була сплачена фінансова санкція у розмірі 85000 грн. (а.с.71).

За таких обставин та враховуючи, що станом на момент розгляду даної справи (08.02.2019р.) оспорювана податкова вимога №66354-17/12 від 14.06.2018р. є відкликаною у відповідності до вимог п.п.60.1.1 п.60.1 ст.60 ПК України, суд приходить до висновку, що, у такому випадку, будь-які правові обґрунтовані підстави для визнання протиправною та скасування уже відкликаної податкової вимоги у адміністративного суду відсутні.

Приймаючи до уваги викладене, адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин підлягають стягненню з бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача, понесені ним по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн., виходячи із розрахунку 3524 грн. (сплаченого судового збору за платіжними дорученнями №1836, №1837 від 02.07.2018р.) / 2, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам за нормами ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім АВ» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги №66354-17/12, рішення про опис майна у податкову заставу №66354-17/12 від 14.06.2018р. - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області рішення про опис майна у податкову заставу №66354-17/12 від 14.06.2018р.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім АВ» (52500, Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Виконкомівська, буд. 31, ) - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп. ( одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення) відповідно до вимог ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено - 13.02.2019р.

Суддя С.О. Конєва