Справа № 2240/2272/18
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/2272/18

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

13 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонертого товариства "Деражнянське хлібоприймальне підприємство" до Деражнянського відділення Красилівської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2018 року публічне акціонерне товариство "Деражнянське хлібоприймальне підприємство" звернулось до суду з позовом до Деражнянського відділення Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Хмельницькій області, ГУ ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративног осуду від 03 вересня 2018 року позов задоволено: визнано незаконним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 05.06.2018 року № НОМЕР_1 про сплату штрафу у розмірі 10% у сумі 16 059,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що граничний термін сплати грошового зобов'язання по податковому повідомленню-рішенню від 25.01.2018 № є 04.02.2018, тоді як фактично позивачем погашено таке зобов'язання 05.02.2018, тобто з пропуском в 1 день, тим самим порушено п. 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Позивач, в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлено у встановлено законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, у травні 2018 року ГУ ДФС у Хмельницькій області проведено камеральну перевірку публічного акціонерного товариства "Деражнянське хлібоприймальне підприємство" з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за лютий 2018 року.

За результатами перевірки складено акт від 24.05.2018 №4360/22-01-12- 06/00956738, в якому зроблено висновок про порушення позивачем строків визначених пункту 57.3 статті 57 розділу II Податкового кодексу України при сплаті узгодженого податкового зобов'язання по податку на додану вартість, у період з 04.02.2018 по 05.02.2018 в сумі 160 596 грн.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Хмельницькій області прийнято податкове повідомлення - рішення від 05.06.2018 року №, яким позивачу на підставі статті 126 ПК України, за затримку в 1 день сплати грошового зобов'язання в сумі 160 596,00 грн. нарахований штраф у розмірі 16 059,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки останній день строку сплати позивачем податкового зобов'язання, передбаченого пунктом 57.3 статті 57 ПК України, припав на вихідний день - неділя (04.02.2018), граничним строком його сплати є операційний (банківський) день, що настає за вихідним днем - 05.02.2018 (понеділок), а тому у контролюючого органу не було підстав для застосування до публічного акціонерного товариства "Деражнянське хлібоприймальне підприємство" штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасність сплати грошового зобов'язання, визначених податковим повідомленням - рішенням від 05.06.2018 року №.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на слідуюче.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пунктом 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 податкове повідомлення - рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Статтею 126 Податкового кодексу України передбачена відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків.

За правилами цієї статті, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

В силу приписів п. 49.20 ст. 49 ПК України якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Однак, ПК України не визначено граничного строку сплати податків, якщо останній день сплати припадає на вихідний (святковий) день.

Разом з тим, в Європейській конвенції про обчислення строків (ETS N 76) від 16.05.1972, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, у статті 5 визначено, що при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо diesadquem (для цілей цієї Конвенції термін "diesadquem" означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк продовжується на перший робочий день, який настає після них.

Таким чином, якщо у разі якщо останній день строку сплати податкового зобов'язання припадає на вихідний або святковий день, граничним строком такої сплати є перший після нього робочий день.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №804/3230/17, від 24 січня 2019 року у справі №820/3917/17.

Як вбачається із матеріалів справи, грошове зобов'язання з податку на додану вартість, визначене податковим повідомленням - рішенням від 25.01.2018 № в сумі 160 596,00 грн., тому граничний термін сплати є 04.02.2018, проте позивачем фактично погашено - 05.02.2018 із затримкою 1 календарний день, наступний за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання.

Проте, встановлено, що останній день такої сплати (04.02.2018) припав на вихідний день - неділю.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на положення Європейської конвенції про обчислення строків, колегія суддів зазначає, що перенесення граничного строку сплати податкового зобов'язання, якщо останній день сплати припадає на вихідний день, продовжується на перший робочий день, який настає після нього.

Таким чином, граничним строком сплати узгодженого грошове зобов'язання з податку на додану вартість, визначене податковим повідомленням - рішенням від 25.01.2018 №, який спливав 04.02.2018 та припадав на вихідний день, є перший за ним операційний (банківський) день, а саме 05.02.2018, що свідчить про відсутність порушення позивачем пункту 57.3 статті 57 ПК України та, як наслідок, протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № про сплату штрафу у розмірі 10 % у сумі 16 059, 60 грн.

Доводи апелянта про те, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували неможливість здійснення сплати грошового зобов'язання протягом 10-денного строку, а саме з 26.01.2018 по 04.02.2018, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України граничний строк сплати грошового зобов'язання спливає на 10 день, що настає за днем отримання податкового повідомлення-рішення, а тому у позивача наявне право сплатити це зобов'язання в будь-який день в межах цього строку.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що спірне рішення прийняте не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 лютого 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4