Справа № 813/5060/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2019 року

Київ

справа №813/5060/17

провадження №К/9901/61431/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Даналевич Н. А.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 до Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області, Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Державної міграційної служби України на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року, постановлену у складі колегії суддів: Попка Я. С. (суддя-доповідач), Носа С. П., Хобор Р. Б.

І. Обставини справи

1. У грудні 2017 року громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області (надалі також Головне управління ДМС України у Львівській області), Державної міграційної служби України (надалі також ДМС України) про визнання протиправним та скасування рішення від 17 листопада 2017 року № 423-17 про відмову у визнанні біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту; зобов'язання визнати біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту, визнати протиправними дії в частині не роз'яснення причин відмови та порядку оскарження рішення.

2. Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 26 квітня 2018 року позов задовольнив частково:

2.1. визнав протиправним та скасував рішення ДМС України від 17 листопада 2017 року № 423-17 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3;

2.2. зобов'язав ДМС України повторно розглянути заяву громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, з урахуванням наданої у рішенні правової оцінки суду щодо підстав скасування рішення від 17 листопада 2017 року №423-17;

2.3. у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій Головного управління ДМС України у Львівській області в частині нероз'яснення громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_3 причин відмови і порядку оскарження рішення відмовив.

2. ДМС України оскаржила вказане рішення в апеляційному порядку.

3. Апеляційна скарга від імені ДМС України підписана представником ОСОБА_7 (надалі - ОСОБА_7). До апеляційної скарги у якості документу про повноваження представника додано копію довіреності від 2 січня 2018 року № 4-2018.

4. Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 20 серпня 2018 року повернув апеляційну скаргу ДМС України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року.

5. Таке рішення Львівський апеляційний адміністративний суд мотивував тим, що додана до апеляційної скарги копія довіреності не є довіреністю юридичної особи (відповідно до пункту 1 частини першої статті 59 КАС України) та не є копією, засвідченою у встановленому законом порядку (відповідно до частини третьої статті 55 та частини шостої статті 59 КАС України). Такого висновку апеляційний суд дійшов, установивши, що до апеляційної скарги додана світлокопія довіреності, яка засвідчена підписом головного спеціаліста відділу документального забезпечення та архівної роботи ДОЗ ДМС України ОСОБА_8, та до скарги не надано документа про повноваження зазначеної особи засвідчувати копії довіреностей від імені ДМС України.

6. У подальшому Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26 вересня 2018 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної міграційної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року.

7. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 31 жовтня 2018 року залишив апеляційну скаргу ДМС України без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року - без змін.

ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

8. ДМС України, вважаючи судове рішення суду апеляційної інстанції ухваленим із порушенням вимог процесуального закону, подало касаційну скаргу.

9. У касаційній скарзі автор просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

ІІІ. Джерела права й акти їх застосування

10. Згідно з частинами першою, третьою статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

11. Документи, що підтверджують повноваження представників, визначенні статтею 59 КАС України.

12. Згідно з частинами першою, третьою цієї статті повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

13. Відповідно до частини восьмої цієї ж статті у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

14. За приписами частини шостої статті 59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідченні суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

15. Нормативно-правовими актами, що регулюють порядок засвідчення копій документів, є:

Національний стандарт України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затверджений наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 ороку № 55 (далі - ДСТУ 4163-2003);

Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5 (далі - Правила);

інструкції з діловодства в окремих органах державної влади та інші.

16. При цьому в силу пункту 1 Правил ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи). Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов'язковим для виконання всіма установами.

17. Пункт 5.27 ДСТУ 4163-2003 визначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

18. У силу пункту 8 глави 10 розділу ІІ Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій».

У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.

На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

19. При цьому відповідно до пункту 1 глави 10 розділу ІІ Правил порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи.

20. За приписами підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

21. Частиною першою статті 186 КАС України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, визначено, що апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

ІV. Оцінка Верховного Суду

22. Під час перевірки копій документів, що підтверджують повноваження представників, на предмет їх відповідності статті 59 КАС України, слід брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 ороку № 55, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

23. Додана до матеріалів касаційної скарги копія довіреності ДМС України від 2 січня 2018 року № 4-2018 відповідає вимогам вищенаведених нормативних актів.

24. Отже, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_7, підписавши апеляційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у цій справі від імені ДМС України, не мав права її підписувати.

25. При цьому Верховний Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_7 брав участь у розгляді справи у суді першої інстанції, а в матеріалах справи наявні документи, що підтверджують його повноваження.

26. Своєю чергою, з огляду на приписи підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, апеляційну скаргу подано, а справу передано до суду апеляційної інстанції за правилами, що діяли до 15 грудня 2017 року.

25. Тобто, на час вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції мав можливість проаналізувати матеріали адміністративної справи та пересвідчитись у наявності у ОСОБА_7 повноважень на представництво.

27. Крім того, Верховний Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання відповідності копії документу, що підтверджує повноваження представника, вимогам статті 59 КАС України слід уникати зайвого формалізму, як-от констатація відсутності в матеріалах заяви (скарги) копії посадової інструкції особи, яка засвідчила копію відповідного документу, відсутність у довіреності повноважень представника на засвідчення копій документів від імені довірителя тощо.

28. Повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень, особливо під час звернення із заявами (скаргами) у термінових адміністративних справах (§ 2 глави 10 указаного Кодексу).

29. Суд апеляційної інстанції наведеного не врахував і дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України, що потягнуло порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

30. Таким чином, зважаючи на приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню. Разом із цим, оскільки рішення суду першої інстанції у цій справі було переглянуто за апеляційною скаргою ДМС України згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року, підстави для направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції відсутні.

V. Судові витрати

31. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної міграційної служби України задовольнити.

2. Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року у справі № 813/5060/17 (876/6331/18) скасувати.

3. Справу повернути до Львівського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич