Справа № 9901/91/19
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 лютого 2019 року

Київ

справа №9901/91/19

адміністративне провадження №П/9901/91/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., Мороз Л.Л., Кравчука В.М.,

перевіривши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2019 року (згідно штемпеля поштового відправлення на конверті) ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1) (надалі також - позивач) звернувся до Верховного Суду як до суду першої інстанції із позовною заявою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (місцезнаходження: 03109, м. Київ, вул. Механізаторів, 9) (надалі також - ВККС України, Комісія, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Громадської ради міжнародних експертів від 18 січня 2019 року, яким припинено участь ОСОБА_2 у конкурсі до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, оголошеному Комісією 2 серпня 2018 року;

- зобов'язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України призначити засідання та допустити ОСОБА_2 до етапів конкурсу у доборі кандидатів на посаду судді, оголошеному Комісією 2 серпня 2018 року згідно Умов та Положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, затвердженого рішенням ВККС України від 2 листопада 2016 року №141/зп-16.

Крім того, позивачем подано заяву про вжиття судом заходів забезпечення позову до розгляду справи шляхом зобов'язання ВККС України вчинити певні дії - надати рішення від 18 січня 2019 року про припинення участі ОСОБА_2 у конкурсі до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Заява вмотивована тим, що невжиття таких заходів може призвести до позбавлення можливості захистити свої права у судовому порядку або поновити порушені чи оспорювані права та інтереси. Неможливість отримання рішення унеможливлює оскарження його у строки визначені статтею 122 Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другої статті 150 КАС України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, забезпечення позову по суті - це процесуальний інститут, який спрямований на обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вимога ОСОБА_2 про зобов'язання ВККС України видати йому рішення від 18 січня 2019 року (яке є безпосереднім предметом судового оскарження) як спосіб забезпечення позову не відповідає меті запровадженому законодавцем інституту забезпечення позову, оскільки не стосується попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні рішення у разі його прийняття на користь позивача, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини третьої статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення актів, зокрема, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та встановлення для неї заборони або обов'язку вчиняти певні дії.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом зобов'язання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Я.О. Берназюк

М.І. Грицiв

Л.Л. Мороз

В.М. Кравчук ,

Судді Верховного Суду