Справа № 826/12271/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

14 лютого 2019 року м. Київ№ 826/12271/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г. при секретарі судового засідання Багрій М.В., за участі представника позивача - Маленко О.М., представника третіх осіб - Денисенка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Транселектромонтажбуд"
доПриватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літош Валентини Петрівни
третя особаТовариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Санворд-Україна" Товариство з обмеженою відповідальністю "Санворд-Київ"
про визнання протиправними та скасування рішень та записів, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Транселектромонтажбуд" (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 5, ) з позовом до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича (02068, м. Київ, пр-т Григоренка, буд. 15, прим. 3), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літош Валентини Петрівни (02090, м. Київ, вул. Сосюри Володимира, буд. 5), третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Санворд-Україна" (49019, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Красногвардійська, буд. 1, ), товариство з обмеженою відповідальністю "Санворд-Київ" (02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 17, ), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати запис про право власності 14140720 від 12.04.2016, який міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, згідно з яким, проведено державну реєстрацію права власності на гараж літ. 2Г (126 кв.м.), що розташований за адресою: місто Київ, вул. Зрошувальна, 17 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Санворд-Україна» (, місцезнаходження: 49019, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Красногвардійська, будинок 1);

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29229016 від 13.04.2016, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, згідно з яким, проведено державну реєстрацію права власності на гараж літ. 2Г (126 кв.м.), що розташований за адресою: місто Київ, вул. Зрошувальна, 17 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Санворд-Україна» (, місцезнаходження: 49019, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Красногвардійська, будинок 1);

- визнати протиправним та скасувати запис про право власності 14141466 від 12.04.2016, який міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем , згідно з яким, проведено державну реєстрацію права власності на склад - ангар літ. 2Д (1404 кв.м.), що розташований за адресою: місто Київ, вул. Зрошувальна, 17 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Санворд-У країна» (, місцезнаходження: 49019, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Красногвардійська, будинок 1);

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29229802 від 13.04.2016, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, згідно з яким, проведено державну реєстрацію права власності на склад - ангар літ. 2Д (1404 кв.м.), що розташований за адресою: місто Київ, вул. Зрошувальна, 17 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Санворд-Україна» (, місцезнаходження: 49019, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Красногвардійська, будинок 1);

- скасувати запис про право власності 24698241 від 05.02.2018, який міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літош Валентиною Петрівною, згідно з яким, проведено державну реєстрацію права власності на склад - ангар ліг. 2Д (1404 кв.м.), що розташований за адресою: місто Київ, вул. Зрошувальна, 17 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Санвод Київ» (, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, м. Київ, вулиця Зрошувальна, 17);

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39533728 від 06.02.2018, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літош Валентиною Петрівною, згідно з яким, проведено державну реєстрацію права власності на склад - ангар літ. 2Д (1404 кв.м.), що розташований за адресою: місто Київ, вул. Зрошувальна, 17 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Санвод Київ» (, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, м. Київ, вулиця Зрошувальна, 17);

- скасувати запис про право власності 24697245 від 05.02.2018, який міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літош Валентиною Петрівною, згідно з яким, проведено державну реєстрацію права власності на гараж літ. 2Г (126 кв.м.), що розташований за адресою: місто Київ, вул. Зрошувальна, 17 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Санвод Київ» (, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, м. Київ, вулиця Зрошувальна, 17);

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39532433 від 06.02.2018, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літош Валентиною Петрівною, згідно з яким, проведено державну реєстрацію права власності на гараж літ. 2Г (126 кв.м.), що розташований за адресою: місто Київ, вул. Зрошувальна, 17 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Санвод Київ» (, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, м. Київ, вулиця Зрошувальна, 17).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання.

06 грудня 2018 року представником товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Санворд-Україна" заявлено клопотання про залишення позову без розгляду оскільки позивачем 13.07.2018 подано до цього самого суду позов до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав, та ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2018 позивачу було відмовлено у відкритті провадження.

В судовому засіданні представник третіх осіб підтримав клопотання про залишення позову без розгляду та просив його задовольнити.

Представник позивача заперечував проти заяви про залишення позову без розгляду та просив відмовити у її задоволенні, зазнаючи при цьому, що відбулася зміна підстав позову.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суд та подану заяву, суд дійшов висновку, що клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Санворд-Україна" про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п. 4 ч. ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судом встановлено, що позивачем 13.07.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва подано позов до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літош Валентини Петрівни про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2018 у справі №826/10924/18 позивачу відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі у зв'язку з порушенням правил підсудності. Дана ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.

Судом 07.12.2018 направлено судовий запит №826/12271/18 судді Окружного адміністративного суду міста Києва про надання належним чином засвідченої копії позовної заяви у справі № 826/10924/18 для вирішення питання щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду у справі.

Отримавши у відповідь на вищевказаний запит належним чином засвідчену копію позовної заяви у справі № 826/10924/18, та дослідивши позовну заяву у справі №826/10924/18 та позовну заяву у справі №826/12271/18, суд встановив, що позивачем повторно подано позов про той самий предмет і з тих самих підстав та до тих самих відповідачів.

Твердження представника позивача про те, що змінилась підстава позову, а саме зазначення в позовній заяви про відсутність майнового спору та визначення даного спору як публічно-правового, судом відхиляються, оскільки вищевказане не є зміною підстав позовної заяви, а є лише позицією позивача щодо підсудності даної справи.

Оскільки Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено закриття провадження в разі наявності ухвали про відмову у відкриття провадження у справі, яка набрала законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Оскільки судом встановлено, що у справі № 826/10924/18 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, є ухвала про відмову у відкриття провадження у справі, яка набрала законної сили, суд приходить до висновку про необхідність у відмові у задоволенні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Санворд-Україна" про залишення позову без розгляду, та закритті провадження у справі № 826/12271/18.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем оскаржується реєстраційна дія, здійснена на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду та стосується права власності позивача на майновий комплекс. Отже, оскаржувана реєстраційна дія призвела до припинення права власності на нерухоме майно, яке за твердженням позивача його власністю на підставі договору купівлі-продажу.

Тобто предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення відповідачів як суб'єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки законність набуття особою права власності на нерухоме майно, що свідчить про приватно-правовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Оскільки у цій справі існує невирішений спір про право, то подальше оспорювання набуття особою цього права не може здійснюватися за правилами адміністративного судочинства у зв'язку з тим, що адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності на об'єкт нерухомого майна.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах містять постанови Великої Палати Верховного Суду, зокрема, у справах №815/6956/15 та №815/6956/15.

Відповідно до частини п'ятої статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Водночас, на виконання вимог ч. 1 ст. 239 КАС України, суд вважає за необхідне, роз'яснити позивачу, що враховуючи характер спірних відносин пов'язаний з реалізацією позивачем майнових прав та з урахуванням суб'єктного складу підлягає розгляду за правилами господарського судочинства України.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що «фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав у відмові у задоволенні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Санворд-Україна" про залишення позову без розгляду, та закритті провадження у справі № 826/12271/18, оскільки у справі № 826/10924/18 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, є ухвала про відмову у відкриття провадження у справі, яка набрала законної сили, а також спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Керуючись ч. 1, ч. 2 ст. 189, п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 238, ст. 243, ст. 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Санворд-Україна" про залишення позову без розгляду.

2. Закрити провадження в адміністративній справі № 826/12271/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Транселектромонтажбуд" до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літош Валентини Петрівни, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Санворд-Україна", товариство з обмеженою відповідальністю "Санворд-Київ" про визнання протиправними та скасування рішень та записів.

3. Роз'яснити сторонам, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

4. Ухвалу направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства і може бути оскаржена відповідно до положень статей 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 19 лютого 2018 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа