Справа № 640/2886/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 лютого 2019 року м. Київ № 640/2886/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., ознайомившись з заявою і доданими до неї матеріалами

за заявою

Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі Смайл»

про

підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із зверненням, в йому просить суд підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків – товариства з обмеженою відповідальністю «Профі Смайл».

Розглянувши звернення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та додані до нього матеріали, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Водночас, ставки сплати судового збору визначені статтею 4 Закону України “Про судовий збір”, де вказано, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2019 рік” передбачено, що з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1921 гривень.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовною вимогою немайнового характеру.

Отже, відповідно до приписів Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору, відповідно до заявлених позовних вимог, становить 1921 грн. Однак, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві не надано до матеріалів заяви документа про сплату судового збору.

Натомість, Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві вказує на те, що частина третя статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України серед переліку вимог до заяви органу доходів і зборів не визначає такої вимоги як долучення документу про сплату судового збору. Разом з тим, податковий орган наголошує на тому, що Верховний Суд у своєму рішенні вже висловлював позицію щодо відсутності серед об'єктів справляння судового збору такого об'єкту як внесення подання у порядку, встановленому статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), яке є тотожним поданню заяви у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України в новій редакції, чинній з 15.12.2017.

З огляду на вказані твердження позивача, суд зазначає наступне.

Спір у цій справі відноситься до категорії термінових адміністративних справ, розгляд яких здійснюється у порядку, передбаченому §2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України.

Частина перша статті 269 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Таким чином, подана до суду органом доходів і зборів заява про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків є особливою формою позовної заяви.

Частина третя статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України однією з вимог до позовної заяви визначає надання документу про сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (преамбула вказаного Закону).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Таким чином, сплата судового збору здійснюється за подання до суду як позовної заяви, так і іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Серед визначених у частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI заяв (в тому числі і позовних) та скарг, за подання яких судовий збір не справляється, відсутня заява органу доходів і зборів про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна.

Крім того, органи доходів і зборів не належать до суб'єктів, визначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, звільнених від сплати судового збору.

Системний аналіз вищенаведених положень у сукупності дає підстави для висновку про те, що умовою реалізації права органу доходів і зборів на подання до суду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у порядку, встановленому статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, є долучення до такої заяви документу про сплату судового збору.

Аналогічний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №640/18757/18 (№К/9901/1712/19).

Водночас, суд вбачає необґрунтовані посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладеній у постанові від 11.12.2018 у справі 826/4553/17 (К/9901/38123/18). Так, спірні правовідносини у справі, за насідками розгляду якої ухвалене зазначене судове рішення, виникли за іншого нормативно-правового регулювання.

Відповідно до частини третьої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини третьої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Вказані недоліки позивач може усунути в строк до 20 лютого 2019 року до 14 години 30 хвилин шляхом подання до суду:

- документа про сплату судового збору у розмірі 1921 грн.

З огляду на зазначене та керуючись статтями 123, 161, 283, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

У Х В А Л И В:

1. Заяву Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без руху.

2. Встановити Головному управління Державної фіскальної служби у місті Києві строк до 20 лютого 2019 року до 14 години 30 хвилин для усунення недоліків.

3. Попередити Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві про те, що невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Згідно ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, і не підлягає оскарженню згідно ст. 294 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян