Справа № 160/9643/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2019 року Справа № 160/9643/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроспектрбуд», третя особа: Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу, -
19.12.2018 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (далі -позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроспектрбуд» (далі - відповідач), третя особа: Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в якій просить суд:
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг у розмірі 160 435,73 грн., який утворився внаслідок несплати у встановлені терміни сум грошових зобов'язань. У добровільному порядку податковий борг відповідач не сплачує, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 17.01.2019 року о 11:15 год.
В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.
Представником позивача 17.01.2019 року подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження без участі представника позивача.
Відповідач пред'явлені позовні вимоги не оспорив, станом на дату розгляду справи відзив на позов та жодних заяв, клопотань не надав.
Від третьої особи до суду станом на дату розгляду справи жодних заяв, клопотань, пояснень не надходило.
Згідно ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явились у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, враховуючи клопотання представника позивача та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив наступне.
У зв'язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу ГУ ДФС у Дніпропетровській області в автоматичному режимі сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 24.04.2017 року № 1230-17/63 про наявність суми податкового боргу платника ТОВ «Дніпроспектрбуд» станом на 23.04.2017 року у розмірі 32 162,79 грн., яку направлено відповідачу засобами поштового зв'язку на адресу відповідача.
З матеріалів справи вбачається, що за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо неподання (несвоєчасного подання) податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Дніпроспектрбуд» було складено акт № 639/1201/37539083 від 07.11.2016 року. У висновках акту зазначено про порушення ТОВ «Дніпроспектрбуд» вимог пп. 49.18.1 (49.18.2) п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України.
Також, за результатами камеральної перевірки ТОВ «Дніпроспектрбуд» щодо своєчасності сплати податку на додану вартість було складено акт № 670/1201/37539083 від 07.11.2016 року. У висновках акту зазначено про порушення ТОВ «Дніпроспектрбуд» вимог 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме допущена затримка сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по ПДВ.
За результатами камеральної перевірки ТОВ «Дніпроспектрбуд» щодо термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних було складено акт № 676/1201/37539083 від 08.11.2016 року. У висновках акту зазначено про порушення ТОВ «Дніпроспектрбуд» вимог 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України контролюючим органом було здійснено нарахування пені на суму податкового зобов'язання у загальній сумі 13 848,18 грн.
Крім того за результатами камеральної перевірки ТОВ «Дніпроспектрбуд» з питань неподання податкової звітності з податку на прибуток було складено акт № 1303/1202/37539083 від 24.02.2017 року. У висновках акту зазначено про порушення ТОВ «Дніпроспектрбуд» вимог пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України.
Відповідно до матеріалів справи, конверти з направленими на податкову адресу відповідача податковою вимогою та податковими повідомленнями-рішеннями не були вручені відповідачу та повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Оскільки податкова заборгованість не скасована і не списана податковим органом, підтвердження добровільної сплати податкового богу теж не надано, Головне управління ДФС України у Дніпропетровській області звернулось з вимогою про стягнення 160 435,73 грн. у судовому порядку.
Матеріали справи містять копії облікових карток відповідача, згідно яких вищезазначені суми відповідачем не сплачені.
З урахуванням зазначеного, за відповідачем обліковується податкове зобов'язання на загальну суму 160 435,73 грн., яка згідно матеріалам справи на момент розгляду справи залишається відповідачем не сплаченою.
Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Згідно пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 59.1 ст. ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Статтею 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно ч. 1 ст. 60 ПК України, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними.
Відповідно до п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).
Пунктом 95.3 цієї статті визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із наступного.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, податковим органом надіслано відповідачу податкову вимогу форми «Ю» від 24.04.2017 року № 1230-17/63 про наявність податкового боргу.
Оскільки відповідачем не надано доказів погашення зазначеного податкового боргу, вказана податкова вимога вважається не відкликаною.
Судом встановлено, що позивачем у порядку передбаченому чинним законодавством нараховано відповідачу податкове зобов'язання на загальну суму 160 435,73 грн.
Проте, у встановлений строк відповідачем зазначене у податкових повідомленнях-рішеннях податкове зобов'язання не виконано, тому вважається податковим боргом.
Доказів добровільного погашення податкового зобов'язання чи оскарження відповідачем вищезазначеної податкової вимоги, податкових повідомлень-рішень в адміністративному чи судовому порядку матеріали справи не містять.
Таким чином заборгованість по сплаті податків є узгодженою, вона не скасована і не списана податковим органом.
Оскільки, з моменту надіслання (вручення) відповідачу податкової вимоги строк передбачений законодавством для стягнення коштів та продаж майна платника податків настав, податковий орган мав підстави для стягнення податкового боргу.
Враховуючи наявність податкового боргу та відсутність доказів його добровільного погашення, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача суми податкового боргу у розмірі 160 435,73 грн. та їх задоволення.
Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Враховуючи, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Згідно положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.В. Горбалінський