Справа № 0440/6810/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6810/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Іванова С.М.,

секретар судового засідання: Комар Н.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Секретаріату Кабінету Міністрів України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 (головуючий суддя Захарчук-Борисенко Н.В., судді: Кадникова Г.В,, Прудник С.В.)

у справі за адміністративним позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Секретаріату Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Первинна професійна спілка «Правозахисники країни», звернувся з позовом до Секретаріату Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. Позивач просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання у 5-ти денний строк, що передбачений ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» запитуваної інформації на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 21.02.2018 року №68; зобов'язати відповідача надати інформацію на запит, а саме: чи надходив на розгляд Уряду проект постанови КМУ «Про затвердження Порядку виплати грошової компенсації поліцейським за найм ними жилих приміщень і визначення її розміру та умов виплати» з Міністерства внутрішніх справ України. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати по підготовці справи до розгляду в розмірі 3000грн. та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762грн.

Позов обґрунтовано тим, що позивач звернувся до Секретаріату Міністрів України із запитом від 21.02.2018 року вих. №68, в якому просив надати інформацію чи надходив на розгляд Уряду, проект постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати грошової компенсації поліцейським за найм ними жилих приміщень і визначення її розміру та умов виплати» з Міністерства внутрішніх справ України. Вказаний запит Кабінетом Міністрів України був отриманий 01.03.2018 року, проте відповідь на нього позивачу у встановлений законом строк надана не була, а отримана від Національної поліції України листом від 20.03.2018 року за вих. №1169/31/01-2018.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Секретаріату Кабінету Міністрів України щодо ненадання в п'ятиденний термін, що передбачений ч.1 ст.28 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» запитуваної інформації на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 21 лютого 2018 року за вих.№68. стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Секретаріату Кабінету Міністрів України на користь позивача судовий збір в сумі 1762грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Свою позицію в частині задоволених позовних вимог суд першої інстанції обґрунтував тим, що відповідач не виконав свої обов'язки, а саме не надав у 5-ти денний строк інформацію, запитувану позивачем, чим допустив порушення ст. 28 ЗУ «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, щодо частини задоволених позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що Секретаріат Кабінету Міністрів України діяв в межах наданих повноважень, оскільки з метою надання достовірної та повної інформації листом від 13.03.2018 року надіслав запит позивача до МВС та Національної поліції для розгляду і надання відповіді автору звернення.

Представником позивача надано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, згідно яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що відповідачем не було надано відповідь на запит у встановлений строк, що є порушенням законодавства.

Учасники процесу в судове засіданні не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. В силу ч.4 ст. 229 КАС України судове засідання не фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" легалізована у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про легалізацію профспілки, об'єднання профспілки від 03.06.2014 №353 та зареєстрована як юридична особа 06.06.2014, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб Серії АД №300170 від 11.06.2014.

Позивачем у порядку статті 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» направлено запит від 21.02.2018 року вих. № 68 до Кабінету Міністрів України, в якому просив надати інформацію чи надходив на розгляд Уряду, проект постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати грошової компенсації поліцейським за найм ними жилих приміщень і визначення її розміру та умов виплати» з Міністерства внутрішніх справ України.

Вказаний запит був отриманий Кабінетом Міністрів України 01.03.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На вказаний запит, у встановлений статтею 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» строк, відповідь надана не була.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Конституції України, Закону України «Про Кабінет Міністрів України», Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», Закону України «Про інформацію», Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, право на інформацію гарантоване статтею 34 Конституції України, відповідно до якої кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

В силу частини 1 статті 6 цього Закону, право на інформацію забезпечується: створенням механізму реалізації права на інформацію; створенням можливостей для вільного доступу до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів, інших інформаційних банків, баз даних, інформаційних ресурсів; обов'язком суб'єктів владних повноважень інформувати громадськість та засоби масової інформації про свою діяльність і прийняті рішення; обов'язком суб'єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; здійсненням державного і громадського контролю за додержанням законодавства про інформацію; встановленням відповідальності за порушення законодавства про інформацію.

Частинами 1 та 2 статті 7 Закону України «Про інформацію» визначено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

При цьому, суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Так, частинами 1, 2 статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» передбачено, що Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов'язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Згідно з ч. 2-4 ст. 50 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» проекти актів Кабінету Міністрів України готуються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними колегіальними органами, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Проекти актів Кабінету Міністрів України вносяться на розгляд Кабінету Міністрів України міністерствами, центральними органами виконавчої влади (крім тих, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через відповідного члена Кабінету Міністрів України), державними колегіальними органами, місцевими державними адміністраціями. Проекти актів Кабінету Міністрів України можуть також вноситися в установленому порядку на розгляд Кабінету Міністрів України Прем'єр-міністром України, Першим віце-прем'єр-міністром України, віце-прем'єр-міністрами України.

Проекти актів Кабінету Міністрів України, внесені на його розгляд, реєструються Секретаріатом Кабінету Міністрів України. Зареєстровані проекти актів вносяться до бази даних електронної комп'ютерної мережі. Їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України приймаються на засіданнях Кабінету Міністрів України шляхом голосування більшістю голосів від посадового складу Кабінету Міністрів України, визначеного відповідно до статті 6 цього Закону. Якщо проект рішення отримав підтримку рівно половини посадового складу Кабінету Міністрів України і за цей проект проголосував Прем'єр-міністр України, рішення вважається прийнятим.

Після підписання акта Кабінету Міністрів України внесення до його тексту будь-яких змін, у тому числі виправлення орфографічних і стилістичних помилок, здійснюється в порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

В силу ч. 2 статті 47 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Секретаріат Кабінету Міністрів України забезпечує підготовку та проведення засідань Кабінету Міністрів України та діяльність Прем'єр-міністра України, Першого віце-прем'єр-міністра України, віце-прем'єр-міністрів України та міністрів України, які не очолюють міністерства. Секретаріат здійснює контроль за своєчасним поданням органами виконавчої влади проектів законів, проектів актів Кабінету Міністрів України, інших документів для підготовки їх до розгляду Кабінету Міністрів України.

Отже, вказані норми зазначають про відповідний контроль та обов'язки, які здійснюються Секретаріатом Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідно до п. 1.4. Статуту позивача (а.с. 24), профспілка об'єднує осіб, які працюють в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області, а також осіб, які звільнилися, у зв'язку з виходом на пенсію з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, а також інших осіб пов'язаних з правоохоронною діяльністю.

У відповідності до п. 2.1. Статуту, основна мета профспілки - здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки (а.с. 25).

Статтею 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки, їх об'єднання мають право одержувати безоплатно інформацію від роботодавців або їх об'єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів, а також інформацію про результати господарської діяльності підприємств, установ або організацій. Зазначена інформація має бути надана не пізніше п'ятиденного терміну.

Матеріалами справи підтверджено, що Листом Секретаріату Кабінету Міністрів України від 13.03.2018 року №8749/1/1-18 запит позивача від 21.02.2018 року №68 надісланий до Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції для розгляду і надання відповіді.

Водночас, у відповідності до листа Департаменту управління майном Національної поліції України від 20.03.2018 року №1169/31-01-2018 встановлено, що на виконання доручення керівництва Національної поліції України в Департаменті управління майном, у межах компетенції, було розглянуто запит позивача, який надійшов із Секретаріату Кабінету Міністрів України щодо надання інформації про надходження до Кабінету Міністрів України з Міністерства внутрішніх справ України проекту постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку виплати грошової компенсації поліцейським за найм ними жилих приміщень та визначення її розміру і умов виплати».

Департаментом вказано, що Урядовим комітетом з питань економічної, фінансової та правової політики, розвитку ПЕК, інфраструктури оборонної та правоохоронної діяльності за результатами опрацювання акта, прийнято рішення доручити МВС разом з Міністерством фінансів доопрацювати згаданий проект акта з урахуванням висловлених Міністерством фінансів зауважень. На виконання зазначеного рішення Урядового комітету, 14.12.2017 року проведено узгоджувальну нараду за участі представників Міністерства фінансів, МВС та Національної поліції щодо доопрацювання проекту акта, який за результатом вказаної наради направлено на розгляд Уряду листом МВС України від 12.01.2018 року №469/01/12-2018.

Саме, посилаючись на лист від 13.03.2018 №8749/1/1-18 відповідач вказав, що запит позивача від 21.02.2018 №68 скерований за належністю та фактично розглянутий належним розпорядником інформації та за наслідками такого розгляду позивачу надана відповідь.

У відповідності норм Закону України «Про Національну поліцію», керівники органів поліції мають право виплачувати поліцейським, які не мають власного житла в населеному пункті, де вони проходять службу, і винаймають житло на підставі договору житлового найму, компенсацію за найм у розмірі і порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що запитувана позивачем інформація (чи надходив на розгляд Уряду проект постанови КМУ «Про затвердження Порядку виплати грошової компенсації поліцейським за найм ними жилих приміщень і визначення її розміру та умов виплати» з Міністерства внутрішніх справ України) за своєю суттю є публічною інформацією.

Публічна інформація (ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про доступ до публічної інформації») - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації (п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Водночас, за правилом ч. 3 ст. 22 цього Закону розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Слід зазначити, що Секретаріат Кабінету Міністрів України забезпечує відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» розгляд та надання відповідей на запити, що надходять до Кабінету Міністрів України.

Положенням про Секретаріат Кабінету Міністрів України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 2009 року № 850 передбачено, що Секретаріат Кабінету Міністрів України є постійно діючим органом, що забезпечує діяльність Кабінету Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року №583 Питання виконання Закону України «Про доступ до публічної інформації» в Секретаріаті Кабінету Міністрів України, центральних та місцевих органах виконавчої влади Секретаріат Кабінету Міністрів України:

1) є розпорядником інформації, якою володіє Кабінет Міністрів України, зокрема інформації: яка отримана або створена в процесі здійснення Кабінетом Міністрів України своїх повноважень та яка перебуває у володінні Секретаріату Кабінету Міністрів України; яка отримана або створена Секретаріатом Кабінету Міністрів України під час забезпечення діяльності Кабінету Міністрів України та яка перебуває у володінні Секретаріату Кабінету Міністрів України;

2) не є розпорядником інформації за запитами на інформацію: стосовно інформації інших державних органів України, органів влади інших держав, міжнародних організацій; стосовно інформації, яка може бути отримана шляхом узагальнення, аналітичної обробки даних або яка потребує створення в інший спосіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 2007 року №950 затверджено Регламент Кабінету Міністрів України, який встановлює порядок проведення засідань Кабінету Міністрів України, підготовки та прийняття рішень, визначає інші процедурні питання його діяльності.

Так, Параграфом 1 Регламенту визначено, що Кабінету Міністрів є колегіальним органом, який здійснює свої повноваження шляхом прийняття рішень на засіданнях.

Згідно з пунктом 4 параграфу 22 Регламенту рішення за результатами розгляду проектів актів законодавства приймаються у порядку, встановленому пунктами 2 і 3 параграфу 55-1 цього Регламенту.

Главою 7 розділу 4 Регламенту унормовано порядок розгляду проектів актів Кабінету Міністрів, зокрема, розгляд на засіданні урядового комітету (параграф 55) та розгляд на засіданні Кабінету Міністрів (параграф 55-1).

Відповідно до пунктів 1-5 параграфу 55-1 Регламенту розглянутий на засіданні урядового комітету та завізований Першим віце-прем'єр-міністром, Віце-прем'єр-міністром проект акта Кабінету Міністрів включається до порядку денного чергового засідання Кабінету Міністрів. До проекту акта крім матеріалів, поданих головним розробником, та експертного висновку Секретаріату Кабінету Міністрів додаються витяг з протоколу засідання урядового комітету і довідка про розбіжності щодо проекту акта, якщо їх не врегульовано після розгляду урядовим комітетом.

Акти Кабінету Міністрів приймається, якщо за результатами розгляду на засіданні до нього не висловлено зауважень.

Не ставиться на голосування рішення про прийняття акта Кабінету Міністрів, щодо якого під час обговорення на засіданні членами Кабінету Міністрів висловлено зауваження і пропозиції. Такий проект повертається головному розробникові для доопрацювання та повторного внесення в установленому порядку на розгляд Кабінету Міністрів. Якщо строк доопрацювання не визначено, проект вноситься не пізніше ніж через 10 днів після розгляду на засіданні.

Прийняті акти Кабінету Міністрів Прем'єр-міністр підписує на засіданні Кабінету Міністрів. Акт, прийнятий Кабінетом Міністрів з поправками, оформляється у визначений ним строк.

Після підписання акта Кабінету Міністрів внесення до його тексту будь-яких змін, у тому числі виправлення орфографічних та стилістичних помилок, здійснюється шляхом прийняття відповідного рішення на засіданні Кабінету Міністрів.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно зазначив, що позивач у своєму запиті від 21.02.2018 року за вих. № 68 просив надати інформацію чи надходив на розгляд Уряду, проект постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати грошової компенсації поліцейським за найм ними жилих приміщень і визначення її розміру та умов виплати» з Міністерства внутрішніх справ України. При цьому позивач не просив надати йому інформацію щодо того, в якому органі та на якому етапі погодження вказаний проект Порядку на момент його звернення перебував, оскільки, із тексту запиту від 21.02.2018 року вих. №68 видно, що позивач щодо вказаних обставин на момент направлення запиту був обізнаний.

Водночас, за своїми функціональними обов'язками відповідач зобов'язаний був надати відповідь на запит позивача, однак спрямував його до інших органів, про що не повідомив запитувача інформації в п'ятиденний строк.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач свої обов'язки не виконав, запитувану інформацію за запит позивача не надав, чим допустив порушення ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права, свободи та інтереси позивача захищені, а права та інтереси відповідача не були порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

У зв'язку з знаходженням головуючого судді у відрядженні у період з 07.02.2019 по 09.02.2019 та у період з 11.02.2019 по 12.02.2019 повний текст рішення складено 15.02.2019.

З огляду на результати апеляційного розгляду та характер спірних правовідносин судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Секретаріату Кабінету Міністрів України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 06.02.2019 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 06.02.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 15.02.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя С.М. Іванов