Справа № 823/162/16
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

21 лютого 2019 року

Київ

справа №823/162/16

адміністративне провадження №К/9901/11689/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Кравчука В.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 823/162/16

за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м.Біла Церква Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду, прийняту 23 травня 2016 року у складі судді Коваленка В.І. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суд, прийняту 28 липня 2016 року у складі колегії суддів: головуючого судді Кучми А.Ю., суддів Аліменка В.О., Безіменної Н.В.,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Київської області, Міністерства оборони України про

- визнання протиправним рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 - протокол від 08 лютого 2016 року № 451 засідання житлової комісії про зняття майора запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку для поліпшення житлових умов при ІНФОРМАЦІЯ_2 та виключення із списків загальної, першочергової та позачергової черги складом три особи;

- зобов`язання відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі житлової комісії скасувати рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 - протокол від 08 лютого 2016 року № 451 засідання житлової комісії про зняття майора запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку для поліпшення житлових умов при ІНФОРМАЦІЯ_2 та виключення із списків загальної, першочергової та позачергової черги складом сім`ї три особи;

- зобов`язання відповідачів Черкаський обласний військовий комісаріат в особі житлової комісії та КЕВ м. Б. Церква, Міністерство оборони України поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку для поліпшення житлових умов при Черкаському ОВК складом сім`ї три особи: він ОСОБА_1 - 1972 р.н.; дружина ОСОБА_2 - 1971 р.н.; донька ОСОБА_3 - 1997 р.н. на загальній черзі на отримання 2-х кімнатної квартири за порядковим номером - 14 (зарахований в загальну чергу 02 липня 1993 року протокол № 5), а також на позачерговій черзі на отримання 2-х кімнатної квартири за порядковим номером - 95 (зарахований в позачергову чергу 07 вересня 2004 року протокол № 8 в зв`язку зі скороченням штатів) та внести ОСОБА_1 в списків загальної, першочергової та позачергової черги складом сім`ї три особи: він ОСОБА_1 - 1972 р.н.; дружина ОСОБА_2 - 1971 р.н.; донька ОСОБА_3 -1997 р.н.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суд від 28 липня 2016 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом № 451 від 08 лютого 2016 року в частині зняття майора запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку для поліпшення житлових умов при ІНФОРМАЦІЯ_2 та виключення із списків загальної, першочергової та позачергової черги складом сім`ї три особи. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі житлової комісії поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку для поліпшення житлових умов при Черкаському ОВК складом сім`ї три особи: він ОСОБА_1 - 1972 р.н.; дружина ОСОБА_2 - 1971 р.н.; донька ОСОБА_3 - 1997 р.н. на загальній черзі на отримання 2-х кімнатної квартири за порядковим номером - 14, а також на позачерговій черзі на отримання 2-х кімнатної квартири за порядковим номером - 95 та внести ОСОБА_1 до списків загальної, першочергової та позачергової черги складом сім`ї три особи: він ОСОБА_1 - 1972 р.н.; дружина ОСОБА_2 - 1971 р.н.; донька ОСОБА_3 -1997 р.н. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Суди встановили, що ОСОБА_1 з 20 червня 1993 року включений в списки особового складу та проходив військову службу в Збройних Силах України.

Згідно відомостей, які містяться в протоколі житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 02 липня 1993 року № 5 позивача зараховано на квартирний облік для поліпшення житлових умов.

В подальшому між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 02 грудня 1995 року укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 2556. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 .

Під час перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_5 у подружжя народилась донька ОСОБА_3 .

Суд встановив, що позивач разом з ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності приватизували квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 28,5 кв.м., про що їм видано свідоцтво від 31 травня 2000 року.

Згідно протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 25 лютого 2003 року № 3 поставлено на квартирний облік сім`ю в складі три особи: він ОСОБА_1 - 1972 р.н.; дружина ОСОБА_2 - 1971 р.н.; донька ОСОБА_3 - 1997 р.н.

З матеріалів справи вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано 02 вересня 2003 року та повторно укладено 19 серпня 2004 року.

Досліджуючи письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив, що наказом Міністра оборони України від 30 серпня 2004 року № 580 ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за підпунктом «г» пункту 63 у зв`язку зі скороченням штатів та реформуванням Збройних Сил України, із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок фондів Міністерства оборони України.

Згідно з протоколом житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 07 вересня 2004 року № 8 поставлено на квартирний облік для позачергового одержання житла сім`ю в складі три особи: він ОСОБА_1 - 1972 р.н.; дружина ОСОБА_2 - 1971 р.н.; донька ОСОБА_3 - 1997 р.н.

Згідно з протоколом засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29 квітня 2011 року № 363, на підставі заяви позивача від 28 квітня 2011 року, поставлено на квартирний облік для першочергового одержання житла у м. Черкаси сім`ю в складі три особи: заявник ОСОБА_1 - 1972 р.н.; дружина ОСОБА_7 - 1971 р.н.; донька ОСОБА_3 - 1997 р.н.

Таким чином, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи позивач разом із сім`єю перебував на квартирному обліку на загальній черзі на отримання 2-х кімнатної квартири за порядковим номером - 14, а також на позачерговій черзі на отримання 2-х кімнатної квартири за порядковим номером - 95 та внесений до списків першочергової черги для отримання житла.

Згідно протоколу засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 лютого 2016 року № 451 позивача знято з обліку для поліпшення житлових умов при ІНФОРМАЦІЯ_2 та виключено із списків загальної, першочергової та позачергової черги зі складом сім`ї три особи.

Підставою для прийняття такого рішення стало те, що позивачу належала частина приватизованої квартири 14,25 кв.м., тобто станом на дату розірвання шлюбу 02 вересня 2003 року він був забезпечений житлом в повному обсязі відповідно до п. 4 постанови Черкаського облвиконкому та президії Черкаської обласної Ради профспілок від 29 грудня 1984 року № 396 «Про Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень», згідно якої рівень середньої забезпеченості громадян житловою площею в населених пунктах Черкаської області встановлено 8,5 кв.м.

Також як підставу зняття позивача з обліку зазначено, що на час написання заяви на поліпшення житлових умов (від 21 квітня 2011 року № 25) він був звільнений з лав Збройних Сил України в запас.

Приймаючи вказане рішення, житлова комісія Черкаського обласного військового комісаріату керувалась вимогами пунктів 2.18, 10.11, 10.15 «Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затвердженої наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року № 737, пунктом 13 «Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України» затвердженого наказом Міністра оборони України від 02 березня 1995 року № 20.

У касаційній скарзі заявлено вимогу про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та прийняття нового рішення про відмову у позові.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач просить залишити скаргу без задоволення з огляду не її необґрунтованість

Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення у справі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

З висновками судів не можливо погодитись з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень, якщо не зазначено інше) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із частиною другою статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС у чинній редакції, якими визначено завдання адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Як установлено матеріалами справи, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного відповідачами права на отримання житла. Отже, цей позов поданий на поновлення прав позивача у сфері житлових відносин.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 ЦПК у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Оскільки спірні правовідносини пов`язані із захистом порушених житлових прав позивача, цей спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства, позаяк у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права, отже, такий спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.

У цій категорії спорів з питання застосування норм права у спірних правовідносинах висловлювалась Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у справі № 806/104/16 (постанова від 18 квітня 2018 року № 11-166апп18), у справі № 815/2551/15 (постанова від 20 вересня 2018 року № 11-640апп18).

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

З огляду на викладене зазначена категорія спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів, а отже, відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС провадження у цій справі належить закрити.

Тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 та частини першої статті 354 КАС ухвалені у цій справі в порядку адміністративного судочинства судові рішення підлягають скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

Керуючись статтями 343, 349, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суд від 28 липня 2016 року скасувати.

Провадження в справі № 823/162/16 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, закрити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

В.М. Кравчук ,

Судді Верховного Суду