Справа № 120/4633/18-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 лютого 2019 р. Справа № 120/4633/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

свідка: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області

про: скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про скасування постанови.

В обґрунтування заявленого позову зазначив, що 16.07.2018 на пересувному пункті габаритно-вагового комплексу працівником Укртрансбезпеки ОСОБА_3 було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за наслідком розгляду якого винесено постанову від 14.08.2018 №049406. Вважаючи висновки акту, такими, що не відповідають дійсності, оскільки усі необхідні документи було надано на вимогу інспектора позивачем, останній звернувся до суду з вимогами про визнання протиправною та скасування постанови від 14.08.2018 №049406.

Ухвалою суду від 09.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

31.01.2019 представником відповідача надано до суду відзив на адміністративний позов, зі змісту якого вказав, що 16.07.2018 року інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області Кравчуком О.І. та Гончаренком І.В в рамках проведення заходів державного контролю відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті - Порядку 1567, шляхом проведення рейдової перевірки, у пересувному пункті габаритно-вагового контролю на а.д. М-21 км Виступовичі - Житомир - Могилів Подільський 286 км , Вінницької області проведено перевірку транспортного засобу Volvo FН 12.420 номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1.

Вимогу інспектора Кравчука О.І. зупинитись та пройти габаритно- ваговий контроль та надати відповідні документи, водій проігнорував та зупинився через 100 метрів від пересувного габаритно-вагового комплексу.

Водію запропонували надати відповідні документи на автомобіль та вантаж, який він везе, водій показав в своїх руках свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу інші документи відмовився надавати.

Водія було попереджено, що буде складений акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом водій відповів, що йому байдуже та поїхав.

Відповідно до п. 22 Порядку 1567 у разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

В результаті даної перевірки був складений акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 058295 від 16.07.2018 року, в якому зазначено порушення виявленні під час перевірки, а саме : ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та порушення ч. І абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» надання послуг з перевезення вантажу без оформлених документів перелік яких визначений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: не оформлення товарно-транспортної накладної, посвідчення водія відповідної категорії, поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, протоколу обовязкового технічного контролю транспортного засобу.

Внаслідок розгляду вищевказаної адміністративної начальник Управління - Укртрансбезпеки у Вінницькій області ОСОБА_4, враховуючи усі обставини справи, наявні матеріали та докази, дійшов висновку про наявність вини перевізника у порушенні вимог законодавства та прийняв рішення про застосування адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абз. 3 ст.1 . 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та виніс постанову № 049406 від 14.08.2018 року.

Вказали, що під час перевірки 16.07.2018 року інспектори діяли в межах своїх повноважень та відповідно до чинного законодавства, а винесена постанова № 049406 від 14.08.2018 року є законною та скасуванню не підлягає.

В судовому засіданні позивач надав пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви, позовні вимоги просив задовольнити повністю. Крім того, надав до суду копії документів, які за твердженням представника відповідача були у нього відсутні під час зупинки транспортного засобу.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення заявленого позову з підстав викладених у відзиві.

В судовому засіданні 13.02.2018 допитано в якості свідка ОСОБА_3, інспектора який безпосередньо складав та підписував Акт проведення перевірки від 16.07.2018. Свідок пояснив суду, що транспортний засіб позивача зупинено 16.07.2018 у зв'язку з відмовою надати документи на вимогу інспектора, та відмови від проходження вагового контролю, інспекторами Укртрансбезпеки складено акт за наслідком виявлених порушень. На запитання суду, як було встановлено особу позивача, свідок вказав, що через скло автомобіля водієм пред'явлено посвідчення водія на ім'я ОСОБА_1

Заслухавши пояснення представників сторін, зважаючи на покази допитаного свідка, суд встановив наступні обставини.

16.07.2018 року інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області Кравчуком О.І. та Гончаренком І.В на підставі направлення на рейдову перевірку №009263 від 16.07.2018, щотижневого графіку проведення рейдових перевірок в рамках проведення заходів державного контролю відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті - Порядку 1567, шляхом проведення рейдової перевірки, у пересувному пункті габаритно-вагового контролю на а.д. М-21 км Виступовичі - Житомир - Могилів Подільський 286 км, Вінницької області проведено перевірку транспортного засобу Volvo FН 12.420 номерний знак НОМЕР_1.

За результатами проведеної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 058295 від 16.07.2018, в якому зазначено порушення виявленні під час перевірки, а саме : ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та порушення ч. І. абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» надання послуг з перевезення вантажу без оформлених документів перелік яких визначений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: не оформлення товарно-транспортної накладної, посвідчення водія відповідної категорії, поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, протоколу обовязкового технічного контролю транспортного засобу.

Супровідним листом від 25.07.2018 №19/2610-18 позивачеві направлено повідомлення про розгляд справи щодо порушення автомобільного законодавства, яке отримане останнім 01.08.2018.

Крім того, за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, 14.08.2018 управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області винесено постанову №049406 про застосування адміністративного-господарського штрафу в розмірі 1700,00 грн., за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вказана постанова направлена ОСОБА_1 супровідним листом від 15.08.2018, та відповідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення отримана ним 28.08.2018.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» (далі - ОСОБА_5).

ОСОБА_5 регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Суд зазначає, що процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567(далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567, державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За приписами п. 14 Порядку №1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

За змістом пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом (абзац 2).

Статтею 60 вказаного Закону, на підставі якого до позивача застосовано штраф, передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема: за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У свою чергу, відповідно до положень ст. 48 зазначеного Закону автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Так, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є, зокрема: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, що встановлено п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті .

За результатами проведеної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 058295 від 16.07.2018, в якому зазначено порушення виявленні під час перевірки, а саме : ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та порушення ч. І. абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» надання послуг з перевезення вантажу без оформлених документів перелік яких визначений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: не оформлення товарно-транспортної накладної, посвідчення водія відповідної категорії, поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, протоколу обовязкового технічного контролю транспортного засобу.

Під час розгляду даної адміністративної справи, позивачем надано до суду поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (автомобіль Volvo FH, номерний знак АВ 9321СО) строк дії якого з 13.02.2018 до 12.02.2019, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00635*00082-18 від 12.02.2018 (автомобіль Volvo FH, номерний знак АВ 9321СО), посвідчення водія ОСОБА_1 від 11.01.2013 категорії В1, В, С1, СЕ), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Volvo FH, номерний знак АВ 9321СО.

В контексті даної спірної ситуації, суд критично ставиться до доводів представника відповідача стосовно відсутності вказаних документів у позивача на момент проведення перевірки, за умови надання їх під час розгляду даної адміністративної справи. Крім того, в акті, серед іншого зазначено, що позивач здійснював перевезення вантажу за відсутності посвідчення водія відповідної категорії, в той час як допитаний в судовому засіданні свідок пояснив суду, що ОСОБА_1 через бокове скло автомобіля пред'явлено посвідчення водія, внаслідок чого встановлено особу водія.

Щодо позиції представника відповідача про відсутність у позивача товарно-транспортної накладної, суд зауважує, що позивач на власному транспортному засобі перевозив продукцію (кавуни) для особистих потреб, в той час як ОСОБА_5 України «Про автомобільний транспорт» відносить товарно-транспортні накладні до обов'язкових документів саме для перевізника, який надає послуги з перевезення вантажу.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави ставити під сумнів відповідно позицію позивача, відтак, суд зважає на його пояснення та надані в судовому засіданні докази, згідно яких вказані документи надавались на вимогу інспектора.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про протиправність застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу за надання послуг з перевезення вантажу без оформлених документів перелік яких визначений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: не оформлення товарно-транспортної накладної, посвідчення водія відповідної категорії, поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, протоколу обовязкового технічного контролю транспортного засобу.

Щодо доводів представника відповідача стосовно відмови позивача від проходження габаритно-вагового контролю, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Пунктом 3 частини 1 Порядку №879 визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів (пункт 3 частини 1 Порядку №879).

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль (п.16 Порядку №879).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням уповноваженого підрозділу Національної поліції (п.25 Порядку №879).

Суд наголошує щодо обов'язковості складення акту працівниками Укртрансбезпеки або її територіальних органів у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю.

За умови нескладання відповідного акту посадовими особами відповідача стосовно ОСОБА_1, суд відхиляє доводи представника Укртрансбезпеки щодо відмови позивача від проходження габаритно-вагового контролю його транспортним засобом.

В силу положень ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню.

Питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню в порядку, визначеному ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області №049406 від 14.08.2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (вул. Незалежності, 106А, с. Вінницькі Хутори, Вінницький район, ідент.номер НОМЕР_2)

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 23, м.Вінниця, )

Повний текст рішення суду складено 20.02.2019

Суддя Томчук Андрій Валерійович