Справа № 460/3202/18
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2019 року м. Рівне №460/3202/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доСарненського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання дій протиправими, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправними дії щодо перерахунку пенсії по віку, призначеної 15.12.2017 відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмір 1% та зобов'язання перерахувати та виплатити пенсію по віку відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки та величиною оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, починаючи з 16.11.2017, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 14.01.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмового провадження).

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що з вересня 2010 року позивач отримувала пенсію за віком на підставі положень Закону України "Про державну службу". Набувши права на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", позивач звернулася до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком. Зазначено, що в такому випадку пенсія за віком призначається вперше, а не здійснюється перехід з одного виду пенсії на інший, а тому слід застосовувати положення пункту 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме призначити пенсію із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, що обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. Сторона позивача вважає протиправними дії пенсійного органу та просила зобовязати його в судовому порядку здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком у відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, відповідно до пункту 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 16.11.2017 з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач у відзиві на адміністративний позов вказав на те, що вимоги позивача щодо здійснення перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% є безпідставними, оскільки пенсія позивачу призначається не вперше, а тому підстав для застосування положень, які регулюють первинне призначення пенсій, в тому числі застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% - немає. З огляду на пенсійну реформу, при переведенні на інший вид пенсії застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. На підставі вищенаведеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 01.10.2007 року перебуває на обліку в Сарненському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та з 01.09.2010 отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу", що підтверджується розпорядженням №138763 від 02.09.2010 (а.с.21).

Позивач, набувши права на пенсію за віком на загальних підставах, звернулася 15.12.2017 до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

На підставі вказаного відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, що підтверджується розпорядженням №138763 від 22.12.2017 (а.с.20).

04.12.2018 позивач звернулася до пенсійного органу з заявою про призначення та виплату пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% відповідно до її заяви від 15.12.2017з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.13).

Листом №1802/04-29 від 17.12.2018 позивачу відмовлено у відповідному розрахунку та виплати пенсії за віком на загальних підставах, з покликанням на те, що з 01.10.2017 позивача було переведено на пенсію по віку шляхом застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки в сумі 3764,40 грн. та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 % на законних підставах. Зазначено, що оскільки пенсія призначається не вперше, підстав для застосування положень, які регулюють первинне призначення пенсій, в тому числі, застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% (а.с.14-15).

Не погоджуючись з діями відповідача в частині здійснення розрахунку пенсії без застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, що обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723 від 01.01.2006 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

З 01.09.2010 ОСОБА_1 була призначена пенсія по віку відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723 від 01.01.2006.

15.12.2017 позивачу була призначена пенсія за віком на підставі положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Водночас, розмір пенсії за віком визначається за правилами статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003. Частина перша цієї статті дає для визначення такої пенсії наступну формулу: П = Зп x Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

В свою чергу, згідно з частиною другою статті 40 цього розділу, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. (Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки); Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Крім того, 11.10.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017, пунктом 19 розділу I якого внесено ряд змін до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, зокрема, підпунктом 27 пункту 19 внесено зміни до розділу XV "Прикінцеві положення" Закону.

З урахуванням таких змін, пунктом 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Пунктом 4-4 цього розділу закріплено правило, за яким з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Як встановлено судом, позивачу була призначена пенсія за віком відповідно до положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 з 15 грудня 2017 року.

З огляду на наведене, відповідач був зобовязаний призначити позивачу пенсію по віку, обрахувавши її розмір за правилами статті 27 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, використовуючи для визначення заробітної плати формулу, зазначену у частині другій статті 40 цього Закону та показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки і застосовуючи величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, передбачену у пункті 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону.

Ухилившись від такого обовязку, відповідач зробив розрахунок пенсії позивача, який є значно нижчим від того, на який вона фактично має право і, відмовив у перерахунку та виплаті позивачу пенсії за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, чим порушив її права та охоронювані законом інтереси, які підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідних дій протиправними та покладення на відповідача обовязку здійснити розрахунок та виплату позивачу пенсію за віком, з дати її звернення у повній відповідності до вимог Закону.

Доводи відповідача про те, що оскільки позивач вже отримувала пенсію за віком на підставі Закону України "Про державну службу", то призначення пенсії за віком у відповідності Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 розглядається як переведення з одного виду пенсії на інший і без поширення на такі правовідносини норми пункту 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону, суд відхиляє як безпідставні та такі, що не ґрунтуються на правильному розумінні правових норм.

Так, за правилами статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 цього Закону, особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За правилами частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

В силу вимог частини другої цієї статті, пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Згідно з вимогами частини третьої цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Буквальний зміст цих норм свідчить на користь того, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

У тому ж випадку, коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого законодавства, зокрема згідно з Законом України "Про державну службу", то призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, зроблене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним судом України у постанові від 31.03.2015 у справі № 21-612а14.

15.12.2017 ОСОБА_1 пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 призначено вперше, а тому підстав розцінювати це як переведення з одного виду пенсії у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування на іншій у тій же системі, у відповідача не було.

Більше того, навіть і при призначенні особі пенсії за віком шляхом переводу її з одного виду пенсії на інший, передумовою, зокрема, для застосування показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, є виключно бажання такої особи. Якщо ж відповідного бажання така особа не висловила, відповідний пенсійний орган на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, для обчислення пенсії у солідарній системі повинен використовувати порядок визначення заробітної плати (доходу), закріплений у розділі VI Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача порушені протиправними діями Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, а не 1,35% відповідно до пункту 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при призначенні 15.12.2017 позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, на відповідача слід в судовому порядку покласти обовязок здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком у відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, відповідно до пункту 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням раніше виплачених сум.

Разом з тим, такий перерахунок та виплату пенсії слід здійснити з дати призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме: з 15.12.2017, а не 16.11.2017, як про це зазначає позивач.

З огляду на наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Правові підстави для застосування положень частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства у суду відсутні, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Сарненським РВ УМВС України в Рівненській області 06.03.1997, вул. Белгородська, 11 а/13, м. Сарни, Рівненська область, 34500) до Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул.Суворова, 8, м.Сарни, Рівненська область, ) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, а не 1,35% відповідно до пункту 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при призначенні 15.12.2017 ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати Сарненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком у відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, відповідно до пункту 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 15.12.2017, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 14 лютого 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.