Справа № 396/211/19
Суддя: Гарбуз О. А.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 396/211/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 року Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Гарбуз Ольга Анатоліївна, вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області сержанта ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

04.02.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області сержанта ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 01.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 126 ч. 1КУпАП.

05.02.2018 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області сержанта ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишено без руху, надавши десятиденний строк з часу отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позову шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

19.02.2018 року представником позивача адвокатом ОСОБА_3 на виконання ухвали від 05.02.2019 року по справі 396/211/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 подано адміністративний позов з усуненими недоліками.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі було встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст.160, 161 КАС України.

Окрім того, згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з копії оскаржуваної постанови ДПО18 № 438591 про накладення адміністративного стягнення, постанова винесена 01.01.2019 року, однак з позовом про скасування даної постанови позивач звернувся лише 04.02.2019 року, тобто з порушенням встановлених законом строків.

Звертаючись до суду позивач посилався на те, що десятиденний строк на оскарження постанови ним пропущений з причин не знання про існування оскаржуваного документа до моменту його отриманні. Копію постанови він отримав засобами поштового зв"язку 22.01.2018 на підтвердження чого додав конверт, водночас наданий конверт не містить відомостей про дату його отримання.

Згідно ч.6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов"язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною першою статті 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З аналізу даних норм вбачається, що подання клопотання про поновлення пропущеного строку та доказів, які доводили б поважність такого пропуску є обов"язком позивача та зобов'язує його надати такі докази до відкриття провадження у справі, оскільки витребування таких доказів не покладається на суд.

Одночасно, в порушення ч.6 ст.161 КАС України, позивачем не було подано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та не зазначено посилань на докази, які підтверджують поважність причини пропуску строку на звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.1 ст.169, 123 КАС України, ухвалою суду від 05.02.2019 позовну заяву було залишено без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали шляхом: подання заяви про поновлення пропущеного строку та доказів, які доводили б поважність такого пропуску.

На виконання ухвали суду від 05.02.2019, представником позивача подано уточнений адміністративний позов з усуненими недоліками.

Вирішуючи клопотання про поновлення пропущеного строку зверенння до суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Оцінюючи поважність цієї причини, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій.

Суд зазначає, що прийняття позивачем певної правової позиції щодо необхідності чи відсутності необхідності оскарження певного рішення суб'єкта владних повноважень в судовому порядку (суб'єктивного ставлення особи до рішення) не може бути в подальшому розцінено як поважна причина пропуску звернення до суду.

Отже, строк звернення до суду необхідно обраховувати саме з моменту, коли позивач дізнався (повинен був дізнатися) про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а не з моменту коли особа змінила своє суб'єктивне ставлення до рішення суб'єкта владних повноважень.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона була складена в присутності ОСОБА_1, але останній відмовився від підпису, про, що у відповідній графі постанови було зазначено поліцейським. При цьому жодних причин, які обєктивно перешкоджали позивачу звернутися до суду з позовом у визначений законом строк останній не навів.

Інших доводів та відповідних доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом матеріали справи не містять.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що в матеріалах позову відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо причин пропуску строку вчасного звернення до адміністративного суду протягом 10 днів, які надаються позивачу для оскарження, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, та відповідно судом не встановлено обставин, що свідчать про наявність об'єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк, а отже судом не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За приписами п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевикладене, за відсутності належних та допустимих доказів щодо причин пропуску строку вчасного звернення до адміністративного суду, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169, ч.2 ст.286 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області сержанта ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення- повернути позивачу разом із всіма додатками до позову.

Роз'яснити позивачу, що повернення даного адміністративного позову не перешкоджає особі, яка його подала, повторно звернутись до суду, якщо відпадуть обставини, що стали підставою для його повернення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А.Гарбуз