Справа № 804/8949/15
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2019 року

Київ

справа №804/8949/15

адміністративне провадження №К/9901/19554/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріаліз Ойл» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду у складі головуючого судді Верба І.О. від 07 серпня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Дадим Ю.М., суддів: Богданенка І.Ю., Божко Л.А. від 12 квітня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріаліз Ойл» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріаліз Ойл» (далі - позивач/Товариство) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач/Інспекція), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №598 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ріаліз Ойл» від 08 травня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на відсутність законодавчо визначених підстав для призначення відповідачем перевірки на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, оскільки наданий Інспекцією запит щодо отримання пояснень та їх документального підтвердження не відповідав вимогам закону.

Справа судами розглядалася неодноразово й востаннє постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що оскаржуваний наказ прийнято у спосіб, передбачений законом, оскільки відповідачем виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а Товариство не надало пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу, в якому належним чином обґрунтовано необхідність їх витребування щодо господарських відносин з ПАТ «Укрнафта» за лютий 2014 року.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, а справу направити на новий розгляд.

У касаційній скарзі позивач посилається на помилковість висновків судів попередніх інстанцій про наявність підстав для призначення перевірки, оскільки отриманий Товариством запит про надання інформації не відповідав вимогам, встановленим Податковим кодексом України та Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245, для запитів, ненадання відповіді на які тягне за собою право контролюючого органу на призначення перевірки в порядку, встановленому підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем направлено ТОВ «Ріаліз Ойл» запит від 24 березня 2014 року №7146/10/223, в якому вказано про необхідність надання пояснень та їх документального підтвердження з приводу проведених господарських відносин із ПАТ «Укрнафта» за лютий 2014 року та попереджено позивача про те, що у разі ненадання (надання не в повному обсязі) запитуваної інформації на вище вказані питання, органом ДПС можуть бути вжиті заходи, передбачені нормами підпункту 78.1.1 пункту 78 статті 78 Податкового кодексу України. При цьому запит мотивований наступним: 1) згідно з поданим Додатком 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість» (від 20 березня 2014 року №) до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2014 року встановлено коригування податкових зобов'язань по постачальнику ПАТ «Укрнафта» (код ЄДРПОУ 135390) всього в сумі ПДВ (-) 39092916 грн., в т.ч. за лютий 2012 року в сумі ПДВ (-) 3333333 грн., в зв'язку з поверненням передплати за мазут паливний 100 зональний високо сірчистий та за жовтень 2012 року в сумі ПДВ (-) 35759583 грн., в зв'язку з заміною кількості за бензин автомобільний А-92; 2) за результатами аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних за лютий 2014 року встановлено реалізацію на ПАТ «Укрнафта» (код ЄДРПОУ 135390) бензину автомобільного підвищеної якості A-92-Євро виду II класу С код товару УКТЗЕД в загальній кількості 15662,53 т. на загальну суму 214557498 грн., в т.ч. ПДВ 35759583 грн., в свою чергу, за результатами аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних за 2013-2014 роки не встановлено придбання бензину автомобільного підвищеної якості А-92-Євро виду II класу С код товару УКТЗЕД .

У відповідь на отриманий запит Товариством 02 квітня 2014 року за вих. №02/54-10 направлено лист, в якому контролюючий орган повідомлено про відмову в наданні запитуваної інформації та документів, оскільки у запиті відсутні будь-які посилання на підстави, передбачені пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України та Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245, а можливі ризики ймовірної мінімізації сплати податків не є підставою для надання інформації та документів у розумінні пункту 73.3. статті 73 Податкового кодексу України.

07 травня 2014 року відповідачем прийнято наказ №598 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ріаліз Ойл», згідно якого уповноваженим працівникам відповідача було доручено здійснити документальну позапланову виїзну перевірку позивача за період з 01 квітня 2012 року по 31 березня 2014 року, починаючи з 8 травня 2014 року протягом 5 робочих днів.

Підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства зазначена обставина, передбачена підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Відмовившись від допуску посадових осіб контролюючого органу до вказаної перевірки, позивач оскаржив наказ до суду.

Верховний Суд вважає висновки судів попередніх інстанцій про відмову у задоволення позову передчасними, з огляд на таке.

Відповідно до статті 62 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу; далі ПК України) одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Абзацом першим пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки..

В силу підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Пункт 78.1 статті 78 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно із пунктом 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Таким чином, документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України виникає за наявності таких умов: виявлення фактів, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства.

Отже, лише дотримання цих вимог може бути належною підставою для призначення та проведення перевірки.

Однак у даній справі обставини щодо обґрунтованості податкової інформації про виявлення фактів, що свідчать про наявність можливих порушень платником податку вимог податкового законодавства, і яка стала підставою для складання запиту, судами не перевірено.

Крім того, враховуючи обсяг вимог до позивача, викладених у запиті від 24 березня 2014 року №7146/10/223, а саме щодо надання інформації по господарських операціях з ПАТ «Укрнафта» за лютий 2014 року, судам необхідно було з'ясувати питання щодо правомірності спірного наказу в частині визначення перевіряємого періоду - з 01 квітня 2012 року по 31 березня 2014 року, а також звернути увагу на відсутність у ньому переліку контрагентів, результати господарської діяльності з якими підлягають перевірці, чи переліку товарної групи, рух якої підлягав дослідженню.

Згідно із частинами першою-третьою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами не з'ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

За правилами пункту 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Отже, наведені порушення судами норм матеріального і процесуального права, що виявилися у неповному встановленні обставин, які входять до предмета доказування у справі, є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції для усунення вказаних недоліків.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати всі фактичні обставини справи з перевіркою їх належними та допустимими доказами та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріаліз Ойл» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року у справі №804/8949/15 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко,

Судді Верховного Суду