Справа № 401/2963/18(2-а/401/99/18)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 401/2963/18(2-а/401/99/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Іванова С.М.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора БПП у місті Кременчук Управління патрульної поліції в полтавській області 1 батальйона, 1 роти, лейтенанта поліції Дейна Олени Миколаївни на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.12.2018 в адміністративній справі №401/2963/18(2-а/401/99/18), ухвалене суддею Кадигроб С.М., по справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора БПП у місті Кременчук Управління патрульної поліції в полтавській області 1 батальйона, 1 роти, лейтенанта поліції Дейна Олени Миколаївни про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року предстанвик позивача звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області із позовом до ОСОБА_2 до Інспектора БПП у місті Кременчук Управління патрульної поліції в полтавській області 1 батальйона, 1 роти, лейтенанта поліції Дейна Олени Миколаївни в якому просив скасувати Постанову Інспектора БПП у місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області 1 батальйону, 1 роти, лейтенанта поліції Дейна Олени Миколаївни від ЗО жовтня 2018 року серії ЕАВ №701596 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_2 за ч. 1ст. 122 КУпАП України. Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.12.2018 адміністративний позов задоволено .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішення , яким у задоволенні позову позивачу відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач допустив порушення ПДР, а саме перетнув вузьку суцільну лінію, що встановлено та підтверджено відеозаписом із нагрудної відекамери інспектора.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно постанови серії ЕАВ №701596 від 30 жовтня 2018 року, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Вольсваген Пассат д.н.з. НОМЕР_1, перетнув вузьку суцільну лінію розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.З4 ПДР України. Позивача

визнано винним за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Приписами частини 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 34 Правил дорожнього руху визначено дорожню розмітку, згідно з п. 1.3, якого горизонтальна розмітка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Пунктом 34 ПДР встановлено, що лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, на підтвердження скоєння позивачем зазначеного правопорушення відповідачем було надано відеозапис з нагрудної камери.

Апеляційним судом було досліджено наданий відеозапис та встановлено, що надані відповідачем відеоматеріали не містять доказів вчинення позивачем порушення п. 34 Правил дорожнього руху.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви відносно доведеності вини слід тлумачити на користь особи, а не суб'єкта владних повноважень, оскільки вказаний конституційний принцип, поряд з іншими, є гарантією захисту від безпідставного притягнення осіб до юридичної відповідальності.

Отже, в даному випадку відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок обґрунтовували правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Будь-яких інших доказів на підтвердження правомірності та обґрунтованості спірної постанови відповідачем не надано.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.І ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора БПП у місті Кременчук Управління патрульної поліції в полтавській області 1 батальйона, 1 роти, лейтенанта поліції Дейна Олени Миколаївни -залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.12.2018 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 06 лютого 2019 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю.В. Дурасова

суддя С.М. Іванов