Справа № 2-а-502/2010
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Бєссонова Т.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 р. Справа № 2-а-502/2010
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11.12.2018 по справі № 2-а-502/2010

за позовом ОСОБА_2

до Управління пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області третя особа Головне територіальне управління юстиції у Харківській області

про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11.12.2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила скасувати оскаржувану ухвалу, прийняти нову, якою заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник зазначає, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи, у зв'язку з чим дійшов помилкових висновків, зокрема не враховано, що сума нарахованих, але не виплачених пенсійних виплат, входить до складу спадщини за умови відсутності членів сім'ї померлого, у той час як ОСОБА_1 постійно мешкала із чоловіком ОСОБА_2, що є підставою для набуття нею прав на вказані виплати в силу ст. 1227 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв'язку з чим, відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.03.2010 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області провести перерахунок та виплатити державну та додаткову пенсію ОСОБА_2 з 22.05.2008 року у відповідності зі ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням визначеного законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

На виконання зазначеної постанови Ізюмським міськрайонним судом Харківської області видано виконавчий лист № 2-а-502/2010.

Відповідно до повідомлення Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 07.02-10/11245 від 04.05.2018 року постанова Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.03.2010 року по справі № 2-а-502/2010, за якою стягувачем є ОСОБА_2, прийнята для обліку та включена до першої черги задоволення вимог.

Згідно з довідкою з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень № 173912 від 06.11.2018 року виконавче провадження № 56305552 по виконанню постанови № 2-а-502/2010 від 22.03.2010 року боржник: УПФУ в Ізюмському районі Харківської області, стягувач: ОСОБА_2

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 29.05.2018 року, виданого Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

За повідомленням Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області № 3755/01-16 від 30.11.2018 року і з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого - ОСОБА_3, ОСОБА_1 подала заяву про відмову від спадщини.

З метою заміни сторони у виконавчому провадженні ОСОБА_1 звернулась до суду із відповідною заявою.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви виходив з того, що правонаступником у даних правовідносинах може бути лише особа, що прийняла спадщину.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 264 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК).

При цьому, положеннями ст. 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім'ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. 2, 2 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв'язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Так, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім'ї за умови, якщо саме ці суб'єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім'ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Отже, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім'ї спадкодавця. При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким його (пенсійний орган) було зобов'язано провести нарахування та виплату.

Оскільки постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.03.2010 року по справі № 2-а-502/2010, яка набрала законної сили 27.03.2013 року, зобов'язано Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести перерахунок та виплату державної пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_2 з 22.05.2008 року у відповідності зі ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суми якої не були отримані позивачем за життя, однак нараховані останньому, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для заміни стягувача у даному виконавчому провадженні.

Однак, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, що правонаступником у даних правовідносинах може бути лише особа, що прийняла спадщину, а саме син померлого - ОСОБА_3

Як зазначено вище, за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера мають право звернутись члени сім'ї протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У свою чергу положеннями ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Так, заявник ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 02.08.1975 року.

Враховуючи дату відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1, звернення заявника із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні 09.10.2018 року, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 дотримано шестимісячний строк, визначений ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для звернення за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера.

ОСОБА_1 як член родини померлого, має право на отримання недосплачених сум пенсійних виплат, згідно зі ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що у даних правовідносинах ОСОБА_1 як дружина померлого ОСОБА_2 має підстави для визнання її правонаступником із заміною сторони виконавчого провадження.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 14.02.2019 року у справі № 2-а-2727/11/2209 (адміністративне провадження № К/9901/35097/18).

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11.12.2018 по справі № 2-а-502/2010 скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити у виконавчому провадженні № 56305552 з примусового виконання постанови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.03.2010 року по справі № 2-а-502/2010 за позовом ОСОБА_2 до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, стягувача - ОСОБА_2 на ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді Н.С. Бартош В.В. Катунов