Справа № 826/9035/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 лютого 2019 року № 826/9035/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянув у письмовому провадженні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Брітіко» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування припису,

за участю представників сторін:

від позивача, Слободенюк С.Д.

від відповідача, Ткаленко А.В.

представника третьої особи 2, Тикало Р.С.

представника третьої особи 3, Цвєтков Г.О.

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи.

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Брітіко» (далі - позивач) до Департаменту з питань державної архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування припису від 12.07.2017 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, виданий Головним державним інспектором інспекційного відділу № 2 управління контролю за будівництвом Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Куртяком В.В.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем перевищено свої повноваження, а саме безпідставно та необґрунтовано видано припис від 12.07.2017 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт, у зв'язку з чим просить суд визнати його протиправним та скасувати.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2017 відкрито провадження у справі № 826/9035/17 за вказаним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Брітіко» та у даній справі призначено судовий розгляд справи на 28.09.2017.

В судове засідання призначене на 28.09.2017 представник позивача Слободенюк С.Д., представник відповідача Ткаленко А.В. з'явилися. В судовому засіданні заявлено клопотання про залучення до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, судом дане клопотання задоволено залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Представником третьої особи заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, у зв'язку з чим суд оголосив перерву до 12.10.2017.

Відповідачем було подано письмові заперечення, відповідно до яких відповідач проти позову заперечував. Зокрема, відповідач зазначив про безпідставність позовних вимог з огляду на те, що при виконанні своїх повноважень Департамент та його посадові особи діяли виключно на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, а тому відповідач вважає, що ним правомірно винесено оскаржуваний припис, у зв'язку з чим просив суд відмовити в позові.

11.10.2017 через канцелярію суду надійшло заперечення від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_6, в якому зазначає, що об'єкт будівництва, який має намір будувати позивач не відповідає положенням встановлених будівельних норм, зокрема допущено порушення: мінімально допустимі відстані від об'єкту, який будується, до існуючих будинків та споруд, також порушенні протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарським будівлями відповідно до ступеня їх вогнестійкості, у зв'язку з чим просив суд відмовити в позові.

В судове засідання призначене на 12.10.2017 представник відповідача Ткаленко А.В. та представники третьої особи 1 ОСОБА_9, представник третьої особи 2 ОСОБА_10, представник третьої особи ОСОБА_11 з'явилися, за клопотанням позивача судом було оголошено перерву до 02.11.2017

12.10.2017 через канцелярію суду надійшло заперечення від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_7, в якому зазначено, що проектна документація позивача затверджена з порушенням вимог законодавства, а також з порушенням Містобудівних умов та обмежень, у зв'язку з чим просив суд відмовити в позові.

12.10.2017 через канцелярію суду надійшло заперечення від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_8, в якому зазначено, що проектна документація позивача затверджена з порушенням вимог законодавства, а також з порушенням Містобудівних умов та обмежень, у зв'язку з чим просив суд відмовити в позові.

01.11.2017 через канцелярію суду надійшли письмові пояснення від представника позивача, в яких представник позивача зазначає, що припис від 12.07.2017 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт є безпідставним та таким, що не ґрунтується на законі.

В судове засідання призначене на 02.11.2017 представник позивача Слободенюк С.Д. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, представник відповідача Ткаленко А.В. заперечив проти позову та просив відмовити, представники третьої особи 1 ОСОБА_9, представник третьої особи 2 ОСОБА_10, представник третьої особи ОСОБА_11 з'явилися, судове засідання відкладено на 30.11.2017.

Разом з тим, 03.11.2017 через канцелярію суду представником подано клопотання про уточнення позовних вимог.

Дане клопотання вмотивовано тим, що у зв'язку з технічною помилкою, у прохальній частині адміністративного позову допущено описку. Зокрема, як зазначає заявник, в описовій частині адміністративного позову мова йдеться про Припис б/н від 12 липня 2017 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, як не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, що був виданий на підставі Акту перевірки від 12.07.2017, а в прохальній частині помилково було вказано інший Припис б/н від 12.07.2017.

В судове засідання призначене на 30.11.2017 з'явився представник позивача, представник відповідача, представник третьої особи 2. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, представник відповідача заперечив просив в задоволені позову відмовити.

В судовому засіданні 30.11.2017 за згодою сторін, відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі вона знаходиться на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно справа розглянута з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017.

15.12.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов наступних висновків.

Обставини встановлені судом.

12.07.2007 Головним державним інспектором інспекційного відділу № 2 управління контролю за будівництвом Департаменту з питань Державного архітектурного-будівельного контролю міста Києва Куртяком В.В. за результатами проведеної позапланової перевірки об'єкта «Будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на вулиці Вільшанській, 12-А у Печерському районі міста Києва» був складений акт б/н, в якому відображені порушення позивачем вимог п. 14 ст. 5, ч. 3 ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини», абзац 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 23 та 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 8 Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць, затвердженого Постановою КМУ від 13 березня 2003 року № 318, п. 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого Наказом Мінрегіонбуду 16.05.2011 № 45, п. 3.13 та п. 3.25 (додаток 3.1) ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», пп. 5,6, 12 Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 13.03.2017 № 340/17/012/009-17 (надалі - Акт перевірки).

На підставі акту перевірки відповідачем видано припис від 12.07.2017 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис), яким 12.07.2017 було зупинено виконання будівельних робіт на об'єкті «Будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вулиці Вільшанській, 12-А у Печерському районні міста Києва».

Видаючи припис відповідач посилається на відсутність у позивача дозволу на виконання земельних робіт від Міністерства культури України, не погоджену проектну документацію з Міністерством культури України та не розроблення і не погодження історико-містобудівного обґрунтування Міністерством культури України, чим фактично перевищив свої повноваження.

Позивач зазначає, що актом перевірки від 12.07.2017 не встановлено, що позивач здійснює будівельні роботи на земельній ділянці, тим паче, що позивачем дійсно не проводились будівельні роботи, а лише тільки підготовчі роботи, які відрізняються від будівельних робіт тим, що носять тимчасовий, недовговічний характер, тому не можуть вважатися будівельними в силу того, що будівельні роботи відповідно до чинного законодавства містять ряд характеристик, що визначають дані роботи, як будівельні.

Позивач зазначає, що будівельні роботи, як на час проведення перевірки (12.07.2017), так і до проведення перевірки відповідачем, не проводились, а тому позивач і не звертався до відповідних органів влади за отриманням дозволу на проведення земельних робіт та/або містобудівних, ландшафтних перетворень та не замовляв розроблення історико-містобудівних обґрунтувань, але дані документи будуть замовлені та отримані, тобто позивач, враховуючи положення законодавства в сфері охорони культурної спадщини проведе роботи щодо отримання дозвільної документації та її погодження у Міністерстві культури України.

Стосовно твердження відповідача, що позивач не витримало допустимі відстані від запроектованого будинку до будинків на вулиці Вільшаській, 10 та 14, чим нібито порушено п. 3.25 (Додаток 3.1) ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», то зауважує, що у відповідності до розрахунків проектантів (Робочий проект «ТОМ АР» об'єкта «Будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських споруд по вулиці Вільшанській 12-А у Печерському районні м. Києва), ступінь вогнестійкості будівлі - ІІ (друга), така сама ІІ (друга) ступінь вогнестійкості будинку по вулиці Вільшаській, 10 - (будинки з несучими та огороджувальними конструкціями з природних або штучних кам'яних матеріалів, бетону, залізобетону із застосування листових і плитних негорючих матеріалів), а це означає, що у відповідності до Примітки 6 до табл. 1 Додатку 3.1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», відстань між будинками І і ІІ ступенів вогнестійкості допускається передбачати менше 6 м. за умови, якщо стіна вищого будинку, розміщеного напроти іншого будинку, є протипожежною. Будинок по вулиці Вільшанській, 10 є двоповерховим, а будинок по вулиці Вільшанській, 12-А планується бути 3 поверховий+мансарда і стіни, що розміщені напроти існуючого будинку (по вулиці Вільшанській, 10) є протипожежними, з межею вогнестійкості REI 45 (Мінімальна межа вогнестійкості протипожежної перешкоди (у хвилинах)).

Позивач зазначив, що твердження відповідача щодо відсутності розрахунків інсоляції і освітленості, то це не відповідає дійсності. Даний розрахунок інсоляції ї освітленості є в наявності, зберігається у Генпроектувальника та відповідає діючим будівельним нормам, стандартам і правилам, а тому твердження відповідача про порушення п. 3.13 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» є безпідставним та необґрунтованим.

Також позивач зазначає, що відсутність правопорушень в частині недотримання допустимої відстані від запроектованого будинку № 10 по вулиці Вільшанській та в частині відсутності розрахунку інсоляції і освітленості призводить до відсутності порушень ст. 23 та 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п. 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого Наказом Мінрегіонбуду 16.05.2011 № 45, і тому твердження позивача є безпідставним та необґрунтованим.

Таким чином, підсумовуючи всі вищевказані обставини та норми чинного законодавства, позивач вважає, що припис є протиправним і таким, що порушує його права, оскільки на земельній ділянці не ведуться будь-які роботи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-XIV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Повноваження щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI, Порядком здійснення державного архітектурного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 533) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та вимог правоохоронних органів про проведення перевірки.

Як установлено судом на підставі наявних у справі доказів, звернення депутата Київської міської ради ОСОБА_12 від 22.03.2017 № 08/279/08/2017-84, яке надійшло листом з Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 30.03.2017 № 10/26-4/3003/02/2 (вх. 0730/2932), лист прокуратури міста Києва від 30.06.2017 № 04/2/4/1-184-17 (вх. 073/4814 від 03.07.2017) посадовою особою Департаменту було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Суд дійшов висновку про безпідставне посилання позивача на відсутність правових підстав у посадових осіб відповідача проводити позапланові перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Отже, за результатами перевірки судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.02.2017, індексний номер витягу 805469936, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, номер запису про право власності 16583559, (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1), земельна ділянка площею 0,0821 га на вулиці Вільшанській, 12-А на право приватної власності належить товариству з обмеженою відповідальністю «Брітіко».

Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради видав замовнику будівництва товариству з обмеженою відповідальністю «Брітіко» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на вулиці Вільшанській, 12-А від 13.03.2017 № 340/17012/009-17.

Проектна документація розроблена товариством з обмеженою відповідальністю «АІММ-ГРУП» та затверджена замовником будівництва товариства з обмеженою відповідальністю «Брітіко» (наказ № 3 від 23.03.2017).

Згідно зазначеної декларації основні техніко-економічні показники об'єкта становлять: загальна площа - 2179,5 кв.м., житлова площа -1690,4 кв.м., поверховість -4. Категорія складності визначена проектувальником - ІІІ.

Перевіркою було встановлено, що Департамент зареєстрував подану позивачем декларацію про початок виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва: «Будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на вулиці Вільшанській, 12-А у Печерському районі міста Києва № КВ 323 від 04.04.2017.

Земельна ділянка на вулиці Вільшанській, 12-А знаходиться на зсувонебезпечній території та в межах Центрального історичного ареалу.

За результатами перевірки виявлено наступні порушення:

- позивачем проектна документація не погоджена з центральним органом охорони, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, згідно вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», чим порушено пункт 14 статті 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини», пункт 5, 12 місто будівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 03.03.2014 №340/17/012/009-17;

- позивачем не отримано дозвіл на виконання земельних робіт від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини (Міністерство культури України, чим порушено частину 3 статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини», пункт 12 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 13.03. 2017 № 340/17/012/009-17;

- позивачем не розроблено, не погоджено та не затверджено історико-містобудівне обґрунтування центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини (Міністерство культури України), чим порушено пункт 8 Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13.03.2002 № 318, пункт 12, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 13.03.2017 № 340/17/012/009-17;

- позивачем не витримані допустимі відстані від запроектованого будинку до будинків на вулиці Вільшанській, № 10 та № 14, чим порушено пункт 3.25 (додаток 3.1) ДБН360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», пункт 6 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 03.03.2014 №340/17/012/009-17;

- в проекті відсутні розрахунки інсоляції і освітленості, чим порушено пункт 3.13, ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»; пункт 5 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 03.03.2014 №340/17/012/009-17;

- проектна організація товариства з обмеженою відповідальністю «АІММ-ГРУПП» передала замовнику будівництва товариству з обмеженою відповідальністю «Брітіко» проектну документацію для виконання будівельних робіт на об'єкті, розроблену з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, чим порушено статтю 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», абзац 1 ч. 1 статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; пункт 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45;

- позивачем затверджено проектну документацію, яка суперечить законодавству, містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки на об'єкт: «Будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на вулиці Вільшанській, 12-А у Печерському районі міста Києва», чим порушено статтю 23 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Отже, оспорюваний припис прийнятий відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства України та є правомірним, а тому скасуванню не підлягає.

Як вже було зазначено судом вище, за наслідком перевірки відповідачем встановлено, що проектна документація, розроблена позивачем з порушенням вимог п. 14 ст. 5, ч. 3 ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини», абзац 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 23 та 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 8 Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць, затвердженого Постановою КМУ від 13 березня 2003 року № 318, п. 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого Наказом Мінрегіонбуду 16.05.2011 № 45, п. 3.13 та п. 3.25 (додаток 3.1) ДБН 360-92**»Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», пп. 5,6, 12 Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 13.03.2017 № 340/17/012/009-17

Відповідно до пункту 11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право, зокрема: - у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Пункт 16 Порядку №553 передбачено, що результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно пункту 17 Порядку № 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до пункту 19 Порядку 553, припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інші надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до ч. 10 ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту і достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання підготовчих робіт, та виконання підготовчих робіт з порушенням вимог, визначених у цій статті.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 466 у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У цьому випадку обов'язок щодо доказування відповідач виконав, оскільки довів правомірність та обґрунтованість прийнятих ним припис.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Ураховуючи наведене, проаналізувавши норми законодавства та надавши оцінку наявним доказам у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, підстави для вирішення питання про відшкодування судових витрат також відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-73, 76-77, 94, 122, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Підстави для вирішення питання про відшкодування судових витрат відсутні.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України. Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда