Справа № 520/11776/18
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Єгупенка В.В.,
за участю секретаря судового засідання Чайкіної Н.Е.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузевого науково-виробничого підприємства «Аріс» ЛТД (м. Харків, вул. Золочівська, 1) до Державної фіскальної служби України (м. Київ, Львівська площа, 8) про скасування індивідуальної податкової консультації та зобовязання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково-виробниче підприємство «Аріс» ЛТД звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив скасувати індивідуальну податкову консультацію, надану Державною фіскальною службою України Товариству з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково-виробниче підприємство «Аріс» Лтд за номером №4740/6/99-99-13-02-03-15 від 08.11.2018. Зобовязати Головне управління Державної фіскальної служби України протягом 30 календарних днів із дня набрання законної сили рішенням суду з урахуванням висновків суду надати Товариству з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково-виробниче підприємство «Аріс» Лтд індивідуальну податкову консультацію.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.
Представник відповідача до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.
Відповідач правом на подачу відзиву на адміністративний позов не скористався, з огляду на що суд розглядає адміністративний позов за наявними матеріалами справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.
Судовим розглядом встановлено, що 09 жовтня 2018 року ТОВ МНВП «Аріс» ЛТД звернулось до Головного управління ДФС у Харківській області для отримання податкової консультації з наступного питання: «якщо підприємство виплачує працівнику суму витрат здійснених ним при виконанні трудових обов'язків на користь підприємства (зокрема, купівля канцелярії, палива чи конвертів) - чи оподатковують ці суми ПДФО, військовим збором і єдиним соціальним внеском? Чи відображаються вищевказані виплати в звіті 1-ДФ і звіті з ЄСВ?».
У жовтні 2018 року Головним управлінням ДФС у Харківській області позивачу було надано відповідь про направлення питання про внесення відомостей про податкову консультацію до Єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій до ДФС України для розгляду.
Відповідачем було надано індивідуальну податкову консультацією від 08.11.2018 №4740/6/99-99-13-02-03-15, якою визначено, що у разі якщо працівником придбання товарів (робіт, послуг) здійснено не за рахунок попередньо виданих юридичною особою (роботодавцем) коштів під звіт, то дохід, виплачений цьому працівникові за реалізовані (продані) товари (роботи, послуги) включається до його загального місячного (річного) оподатковуваного доходу як інший дохід та оподатковується податком на доходи фізичних осіб та військовим збором на загальних підставах. При цьому вказаний дохід не є базою нарахування єдиного внеску.
Не погоджуючись із такою індивідуальною податковою консультацією, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відповідно до пп.14.1.172 та пп. 14.1.172-1 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом. У свою чергу, індивідуальна податкова консультація - роз'яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.
Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (п. 52.2 ст. 52 ПК України).
Відповідно до п. 52.1. ст. 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Пунктом 52.3. ст. 52 ПК України встановлено, що за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов'язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.
Відповідно до до п. 53.2 ст. 53 ПК України, платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.
Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Отже обов'язковими складовими письмової податкової консультації є:
- опис питань, що порушуються платником податків;
- обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків;
- висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.
Наявність чи відсутність цих складових у своїй сукупності надають підстави для висновку про належність письмового документа до податкової консультації.
Надаючи відповідь про необхідність оподаткування зазначених витрат на загальних підставах податковий орган постався на п.п. 170.9 ст. 170 Податкового кодексу України, яким встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються кошти, отримані платником податку від роботодавця під звіт за умови дотримання усіх встановлених вимог. Оскільки юридичною особою кошти під звіт не видавалися, то сума коштів, на думку відповідача, включається до загального оподатковуваного доходу.
Згідно п.п.163.1, п.п.163.2. ст. 163 ПК України визначено, що об'єкт оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);
Відповідно до ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
При цьому загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 15 дохід, затвердженим Наказом Міністерства Фінансів № 290 від 29.11.99, визначено методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності.
Відповідно до п.5 Положення дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Тобто, визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.
При виплаті працівнику суми витрат здійснених ним при виконанні трудових обов'язків на підприємстві (зокрема, купівля канцелярії, палива чи конвертів) такий працівник не отримує доходу, а, відтак, об'єкт оподаткування з податку на доходи фізичних осіб відсутній.
Та обставина, що в результаті надання особі оплачених благ у певній мірі задовольняються і особисті потреби такої особи, не є достатньою для висновку про належність таких благ до додаткового блага.
Отже, додаткове благо пов`язане із виробничими силами і яке не має економічну мету в якості задоволення особистих потреб фізичної особи, а по суті є витратами на утримання підприємства (зокрема, витрати на оплату послуг зв'язку) не підпадає під оподаткування податком з доходів фізичних осіб, військовим збором та на нього не нараховується єдиний соціальний внесок.
Враховуючи наведене, питання, викладене у податковій консультації, не відповідає змісту податку на доходи фізичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на те, що оскаржувану індивідуальну податкову консультацію не можна визнати обґрунтованою та такою, що відповідає положенням норм чинного податкового законодавства, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову та скасування індивідуальної податкової консультації №4740/6/99-99-13-02-03-15 від 08.11.2018.
Відповідно до п. 53.2 статті 53 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.
Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов'язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.
З огляду на викладені положення, адміністративний позов в частині зобовязання Головного управління ДФС України протягом тридцяти днів із дня набрання законної сили рішенням суду з урахуванням висновків суду надати позивачу індивідуальну податкову консультацію задоволенню не підлягають, оскільки зазначений обовязок прямо покладено на контролюючий орган вищезазначеною нормою права.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 5-10, 72, 73, 74, 77, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255 КАС України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузевого науково-виробничого підприємства «Аріс» ЛТД (м. Харків, вул. Золочівська, 1) до Державної фіскальної служби України (м. Київ, Львівська площа, 8) про скасування індивідуальної податкової консультації та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.
Скасувати індивідуальну податкову консультацію, надану Державною фіскальною службою України Товариству з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково-виробниче підприємство «Аріс» Лтд за номером №4740/6/99-99-13-02-03-15 від 08.11.2018.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.02.2019.

Суддя В.В. Єгупенко