Справа № 0640/4185/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0640/4185/18

Головуючий у 1-й інстанції: Лавренчук Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

19 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Шидловського В.Б. Іваненко Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року (рішення ухвалено 05 листопада 2018 року в м.Житомирі суддею Лавренчук О.В., повне судове рішення складено 12 листопада 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним рішення, зобов'язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги;

- зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 10 призначених пенсій при виході на пенсію, як працівнику охорони здоров'я.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що при призначенні пенсії за віком як працівник закладів медицини відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" має право на одноразову виплату у розмірі 10-ти місячних пенсій, однак дана виплати відповідачем не була проведена, чим порушено права позивача.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним рішення, зобов'язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу - відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодилась, подала апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповноти з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судове засідання сторони та їх представники не з'явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належними чином. У заявах до суду позивач та представник відповідача просять розглядати справу за їх відсутності.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу без участі учасників судового засідання в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з грудня 2016 року перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

16.07.2018 позивач звернулась із заявою до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якій просила здійснити нарахування та виплату грошової допомоги відповідно до ч.7-1 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка становить 10 місячних пенсій станом на день призначення.

Листом №П-357 від 26.07.2018 Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило, що на момент звернення за призначенням пенсії згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особи, які народились з 01.04.1961 мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу менше 15 років. Вказано, що право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_2 не має, оскільки їй пенсію призначено за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 17-18).

Вважаючи таку відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що пільговий стаж позивача є недостатнім для виплати грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Крім того, суд вказав, що позивач не досягла пенсійного віку, який передбачено статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі за текстом - Закон №1058-IV) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Отже, обставиною, яка надає право на отримання грошової допомоги, є неотримання заявником будь-якої іншої пенсії, наявність відповідного страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та досягнення пенсійного віку.

В свою чергу Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" було затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі Порядок).

Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 будь-якого іншого виду пенсії.

Слід також зазначити, що синтаксичний аналіз пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пункту 5 Порядку №1191 дає підстави для висновку, що умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. При цьому законодавець не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.

Відповідно до пункту 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Зі змісту протоколу №11204 від 30.12.2016 (а.с. 54) слідує, що позивачу була призначена та виплачувалася пенсія із 26.12.2016, страховий стаж з 01.07.2000 року становить 16 років 4 місяці 7 днів, після 2000 року - 12 років 10 місяців 07 днів, загальний (повний) стаж позивача становить 31 рік 8 місяців 08 днів (а.с. 54)

Отже страховий стаж ОСОБА_2, станом на день призначення пенсії є достатнім для виплати їй грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Окрім того, позивач працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується копією трудової книжки позивача та не заперечується органом Пенсійного фонду.

Слід також зазначити, що наявність у особи умов, передбачених статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дійсно надає їй пільги у вигляді можливості призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, тобто, саме пенсії за віком, а не будь-якого іншого виду пенсії, позаяк вказана норма не пов'язує настання у позивача права на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку з досягненням нею пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Таким чином, суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні позовних вимог, дійшов помилкового висновку та допустив неправильне застосування норм матеріального права, що полягало у неправильному тлумаченні закону.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В силу приписів частини 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 6 ст. 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегією суддів встановлено, що позивач понесла судові витрати пов'язані з розглядом даної справи у вигляді сплати судового збору в суді першої інстанції у розмірі 704,80 грн. згідно квитанції №66 від 22 серпня 2018 року (а.с. 4).

Також позивачем понесено судові витрати пов'язані з розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції у вигляді сплати судового збору у розмірі 1057,20 грн. згідно квитанції №389 від 27 грудня 2018 року (а.с. 91).

З урахуванням наведених судом апеляційної інстанції мотивів щодо задоволення апеляційної скарги, загальний розмір понесених позивачем витрат зі сплати судового збору складає 1762,00 грн. (704,80 + 1057,20) = 1762,00 грн.

Судові витрати підлягають стягненню з Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним рішення, зобов'язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу скасувати.

Прийняти постанову якою позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги.

Зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в розмірі 10 призначених пенсій при виході на пенсію, як працівнику охорони здоров'я.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. за рахунок асигнувань Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 лютого 2019 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Шидловський В.Б. Іваненко Т.В.