Справа № 569/6369/18
Суддя: Смолій Л. Д.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6369/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Смолій Л.Д.

при секретарі Хлуд І.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ОСОБА_4 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся з позовом до інспектора роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП ОСОБА_4 про скасування постанови серії ВР № 166485 від 30 березня 2018 року, в якому просить скасувати вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, представник позивача ОСОБА_3ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовільнити. Вказав, що позивач ПДР не порушував, проїхав перехрестя на сигнал світлофора, який дозволяє рух.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає постанову законною, вказала, що порушення позивачем ПДР зафіксовано на пристрій, що має функцію фото та відеозапису, закріпленому на форменному одязі відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступного висновку.

З копії постанови ВР № 166485 від 30 березня 2018 року про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_3 30березня 2018 року о 20 год. 48 хв на в м. Рівне, по вул.. Соборній, Дубенській керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя вулиць Соборна та Дубенська на увімкнений забороняючий (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ѓ), та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З позову та пояснень представника позивача вбачається, що ОСОБА_3 не порушував вимог ч.2 ст. 122 КУпАП.

З оглянутого в судовому засіданні диска із боді-камери поліцейського, який виніс постанову вбачається, що на відео не зафіксований факт вчинення позивачем правопорушення, а отже він не спростовує тверджень ОСОБА_3, інших доказів вчинення позивачем правопорушення представник відповідача не надав.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З аналізу обставин, викладених у відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 вбачається, що відповідач, доказуючи законність своїх дій щодо винесення оскаржуваної постанови, фактично посилається як на доказ на свої пояснення у рапорті на ім»я Начальника УПП в Рівненській області ОСОБА_5 Проте суд зазначає, що у рапорті лише продубльовано суть правопорушення, що зафіксована у оскаржуваній постанові, жодних інших фактів, які б підтверджували вчинення позивачем правопорушення даний рапорт не містить.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були зясовані всі обставини справи, не встановлені свідки правопорушення, доказів фото-відео фіксації самого факту порушення суду не надано, а тому позовні вимоги в частині скасування постанови є обгрунтованими.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, доказів на спростування доводів позивача відповідачем суду не подано, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 122 КпАП України, ст.ст. 6, 14, 72-77, 90,241-243, 245-246, 250,295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП ОСОБА_4 про скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною постанову серії ВР № 166485 від 30 березня 2018 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП та скасувати її.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду безпосередньо або через Рiвненський мiський суд Рівненської області.

Позивач:Різіков ОСОБА_3, АДРЕСА_1.

Відповідач: Поліцейський роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП ОСОБА_4, м. Рівне, вул. Ст. Бандери, 14а

Суддя