Справа № 200/134/19-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 р. Справа№200/134/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кониченка О.М. при секретарі судового засідання Рудь Т.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації про визнання протиправним рішення, визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації про визнання протиправним рішення, визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона, є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом дитинства. Згідно посвідчення серії ААБ 247088 від 18.08.2011 року позивач має право на отримання державної соціальної допомоги на дитину інваліда віком до 16 років з 31.05.2005 року по 17.07.2020 року, що підтверджує факт призначення щомісячної державної соціальної допомоги інваліду з дитинства. З 31.05.2005 року позивач разом з дитиною перебували на обліку в УСЗН Харцизької міської ради Донецької області, де отримувала державну соціальну допомогу інваліду з дитинства до 30.09.2014 року. У звязку з проведенням АТО та тимчасовою окупацією м. Харцизьк позивач 03.03.2016 року як внутрішньо переміщена особа звернулася до УСЗН Красноармійської міської ради з заявою про призначення допомоги за фактичним місцем проживання, де було призначено допомогу з 03.03.2016 року. З 01.05.2017 року Покровським УСЗН виплату допомоги було припинено у звязку зі скасуванням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 30.08.2017 року позивач звернулася до Вугледарського УСЗН з заявою про призначення допомоги за фактичним місцем проживання, але було відмовлено у виплаті. 07.11.2017 року позивач повторно звернулась до Вугледарського УСЗН з аналогічною заявою, але повторно було відмовлено у виплаті у звязку з відсутністю за фактичним місцем проживання. Відповідно до довідок від 18.06.2018 року позивач з сином як внутрішньо переміщені особи стали на облік у Волноваському УСЗН, де позивач подала заяву про призначення державної соціальної допомоги по інвалідності, яку позивачу було призначено з 01.05.2017 року, але відповідач виплачує її лише з 01.06.2018 року. За минулий час, з 01.05.2017 року по 01.06.2018 року виплата державної соціальної допомоги була припинена відповідачем та до теперішнього часу залишається не виплаченою. За період з 01.10 2014 року по 03.03.2016 року рішення про виплату допомоги не приймалося. На адвокатський запит відповідач листом №01/10800 від 10.12.2018 року повідомив, що згідно рішення від 27.09.2018 року соціальна допомога виплачується з місяця, в якому надійшла заява ВПО. Не виплачені суми за минулий період виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного КМУ згідно постанови №365 від 08.06.2016 року. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною та такою, що порушує конституційні права. Просила суд визнати протиправним рішення управління соціального захисту населення Волноваської РДА від 27.09.2018 року в частині не виплати державної соціальної допомоги на дитину інваліда з 01.05.2017 року по 31.05.2018 року, визнати протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Волноваської РДА щодо не здійснення виплати державної соціальної допомоги на дитину інваліда з 01.10.2014 року по 03.03.2016 року та зобовязати управління соціального захисту населення Волноваської РДА виплатити державну соціальну допомогу на дитину інваліда ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за минулий період з 01.10.2014 року по 03.03.2016 року та з 01.05.2017 року по 31.05.2018 року.

Ухвалою суду від 08 січня 2019 року суд відкрив провадження по справі, призначивши до розгляду на 28 січня 2019 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28 січня 2019 року розгляд справи був відкладений на 18 лютого 2019 року.

14 лютого 2019 року відповідач надав через канцелярію відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Свою позицію відповідач вмотивовував наступним. 21.06.2018 року ОСОБА_1, яка перебуває на обліку в управлінні, як внутрішньо переміщена особа, в інтересах дитини з інвалідністю - ОСОБА_2 звернулася до управління з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, а саме призначення допомоги на дітей - інвалідів віком до 18 років. Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 №1706-VII встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб. Гарантія особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України та їх соціальну захищеність шляхом встановлення державної соціальної допомоги на рівні прожиткового мінімуму встановлено Законом України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» від 6 листопада 2000 року № 2109-ІІІ. Всі соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам здійснюються відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійсненні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Призначення «відновлення» соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування здійснюється відповідно до Порядку призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365. Так, відповідно до п.5. Порядку, для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законні: представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування. До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи предявляється оригінал такої довідки. 21.06.2018 року управлінням було направлено запит до Вугледарського міського управління соціального захисту населення щодо отримання паперової та електронної справи одержувача допомоги (ОСОБА_1В.) за попереднім місцем її проживання/перебування. Відповідно до отриманих матеріалів особової справи встановлено, що з 31.05.2005 року ОСОБА_1, разом з дитиною перебували на обліку в управлінні соціального захисту населення Харцизької міської ради та отримували державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства до 30.09.2014 року. 03.03.2016 року заявниця звернулась до управління соціального захисту населення Красноармійської міської ради з заявою про призначення допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років та надбавки на догляд за дитиною-інвалідом віком до 6 років. Рішенням УСЗН Красноармійської міської ради від 22.03.2016 року заявниці призначено допомогу та надбавку з 03.03.2016 року. Згідно розпорядження начальника управління соціального захисту населення Покровської міської ради від 11.05.2017 року виплату допомоги було припинено з 01.05.2017 року, в звязку зі скасуванням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 30.08.2017 року заявниця звернулася до Вугледарського міського управління соціального захисту населення з заявою про призначення вищезазначеної допомоги. 23.10.2017 року комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам було прийнято рішення про відмову у виплаті державної соціальної допомоги на дитину - інваліда, посилаючись на п.18 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 №365. 07.11.2017 року ОСОБА_1, знову звернулася до Вугледарського міського управління соціального захисту населення з заявою про призначення допомоги, проте 20.11.2017 року комісією було відмовлено в призначенні виплати державної соціальної допомоги. Відповідно до супровідного листа до особової справи від 26.06.2018 року №02-3/10-3379 державна соціальна допомога не була призначена, у звязку з відсутністю за фактичним місцем проживання. 21.06.2018 року ОСОБА_1, звернулася до управління Волноваської райдержадміністрації про призначення допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років. Рішенням про призначення допомоги від 27.09.2018 року заявниці було призначено відповідну допомогу. Відповідно до вимог п. 15 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року №365, якою затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам визначено, що орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Так, управлінням було здійснено перерахунок невиплаченої допомоги за період з 01.05.2017 року по 31.05.2018 року проте, виплата допомоги здійснюється управлінням з 01.06.2018 року.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України серії ВК 117907, ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1.

18 червня 2018 року ОСОБА_1 взята на облік внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить довідка № НОМЕР_2 від 18.06.2018 року.

Відповідно до свідоцтва про народження від 11.08.2004 року ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно довідки від 18.06.2018 року № НОМЕР_3 ОСОБА_2 взятий на облік внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до копії посвідчення, виданого управлінням праці та соціального захисту населення Харцизької міської ради серії ААБ № 247088 від 18.08.2011 року ОСОБА_1, отримує державну соціальну допомогу на дитину інваліда віком до 16 років, з 31.05.2005 року по 17.07.2020 року.

В листі відповідача № 01/1389 від 14.02.2019 року зазначено, що відповідно до матеріалів особової справи встановлено, що з 31.05.2005 року ОСОБА_1, разом з дитиною перебували на обліку в управлінні соціального захисту населення Харцизької міської ради та отримували державну соціальну допомогу до 31.07.2014 року. 03.03.2016 року, заявниці призначено допомогу в УСЗН Красноармійської міської ради (Покровської міської ради) нараховано та виплачено з 01.08.2017 року по 30.04.2017 року. 21.06.2018 року ОСОБА_1, звернулася до управління соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації про призначення допомоги. Рішенням про призначення допомоги від 27.09.2018 року заявниці було призначено відповідну допомогу, при цьому було здійснено перерахунок невиплаченої допомоги за період з 01.05.2017 року. Проте, виплата допомоги здійснюється управлінням з 01.06.2018 року, оскільки відповідно до вимог п.15 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року № 365, якою затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам визначено, що орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи (червень 2018 року). Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до довідки відповідача від 12 лютого 2019 року, яка видана на ОСОБА_1, зазначено, що державна соціальна допомога дітям з інвалідністю виплачується з 01 червня 2018 року.

Згідно довідки-атестату управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області, зазначено, що ОСОБА_1 з 01.08.2014 року по 30.04.2017 року перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області та їй було призначена та виплачена державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам з 01.08.2014 року по 01.05.2017 року.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров'я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов'язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" від 16.11.2000 № 2109-III право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років.

Статтею 10 Закону України № 2109-III державна соціальна допомога виплачується державними підприємствами і об'єднаннями зв'язку за місцем проживання особи з інвалідністю з дитинства або батьків, усиновителів, яким призначена допомога на дітей з інвалідністю. Опікуну або піклувальнику державна соціальна допомога виплачується за місцем їх проживання. Виплата державної соціальної допомоги провадиться щомісячно за поточний місяць у встановлені місцевою державною адміністрацією строки. Призначена державна соціальна допомога виплачується особі з інвалідністю з дитинства незалежно від одержуваного нею заробітку, стипендії, аліментів або інших доходів. Державна соціальна допомога, яка призначена на дитину з інвалідністю віком до 18 років, виплачується незалежно від одержання на неї інших видів допомоги.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» суми державної соціальної допомоги, призначені, але не витребувані своєчасно одержувачем без поважних причин, виплачуються за минулий час не більш як за 12 місяців перед зверненням за її одержанням.

Суми державної соціальної допомоги, не одержані своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує державну соціальну допомогу, або через неможливість отримання цих сум інвалідом чи його офіційним представником з поважних причин (поважною причиною є перебування інваліда на лікуванні, інші причини, які фізично унеможливлювали своєчасне витребування призначених сум державної соціальної допомоги, або інші обєктивні обставини, коли інвалід чи його батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники не могли звернутися за їх отриманням), виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. При цьому виплата державної соціальної допомоги за минулий час здійснюється виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати, з компенсацією за несвоєчасну її виплату.

Підстави припинення і відновлення виплати державної соціальної допомоги, передбачені статтею 14 вказаного закону, а саме: виплата у повному розмірі державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства в разі влаштування їх до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виникли ці обставини. У разі влаштування дитини-інваліда віком до 18 років до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання виплата державної соціальної допомоги на дитину-інваліда у повному розмірі відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виникли ці обставини. При зміні одержувачем державної соціальної допомоги постійного місця проживання виплата цієї допомоги продовжується відповідним органом праці та соціального захисту населення за новим місцем проживання. Виплата державної соціальної допомоги продовжується з того часу, з якого вона була припинена за попереднім місцем проживання.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 № 1706 (далі - Закон № 1706) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частини 3 статті 7 Закону України № 1706, громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно пункту 8 статті 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" № 1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Термін дії такої довідки становить шість місяців з моменту її видачі. У випадку продовження дії обставин, що визначені у статті 1 цього Закону, термін дії такої довідки може бути продовжено на наступні шість місяців, для чого внутрішньо переміщена особа має повторно звернутися за фактичним місцем свого проживання до відповідного структурного підрозділу відповідної місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення.

Відповідно до статті 4 Закону України № 1706 (зі змінами від 13 січня 2016 року), факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 статті 12 Закону № 1706 надає вичерпний перелік підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб і такими є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: подала заяву про відмову від довідки; скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; повернулася до покинутого місця постійного проживання; виїхала на постійне місце проживання за кордон; подала завідомо недостовірні відомості.

З аналізу наведеної норми вказаний перелік є вичерпним.

Обставини, визначені статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", судом при розгляді справи не встановлені.

Згідно абзацу 5 пункту 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 352) довідка, видана до 15 січня 2015 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Суд зазначає, що з квітня 2018 року по час прийняття рішення по справі, постанова Кабінету Міністрів України № 365 не прийнята. Крім того, суд звертає увагу сторін, що конституційне право позивача на отримання соціальної допомоги не може бути обмежено з огляду на приписи Конституції України та Закони України.

Щодо скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи суд зазначає, що скасування такої довідки саме по собі не може бути підставою для припинення виплати державної соціальної допомоги (доказів належного повідомлення позивача про скасування довідки внутрішньо переміщеній особи сторонами суду не надано).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов'язки повинні визначатися виключно законом, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акту.

Закон України № 1706 (зі змінами від 13.01.2016 року) встановлює, що довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції діє безстроково.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем призупинення виплат державної соціальної допомоги з 01 липня 2015 року позивачеві відбулось безпідставно.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, право особи на отримання соціальної допомоги, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Позивач в адміністративному позові просила суд визнати протиправним рішення управління соціального захисту населення Волноваської РДА від 27.09.2018 року в частині не виплати державної соціальної допомоги на дитину інваліда з 01.05.2017 року по 31.05.2018 року, визнати протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Волноваської РДА щодо не здійснення виплати державної соціальної допомоги на дитину інваліда з 01.10.2014 року по 03.03.2016 року та зобовязати управління соціального захисту населення Волноваської РДА виплатити державну соціальну допомогу на дитину інваліда ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за минулий період з 01.10.2014 року по 03.03.2016 року та з 01.05.2017 року по 31.05.2018 року, проте згідно з довідки-атестату управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області вбачається, що державна соціальна допомога на дитину інваліда ОСОБА_2 була призначена та виплачена з 01.08.2014 року по 01.05.2017 року управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області.

З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку по часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, про визнання протиправним рішення управління соціального захисту населення Волноваської РДА від 27.09.2018 року в частині не виплати державної соціальної допомоги на дитину інваліда з 01.05.2017 року по 31.05.2018 року та зобовязати управління соціального захисту населення Волноваської РДА виплатити державну соціальну допомогу на дитину інваліда ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.05.2017 року по 31.05.2018 року.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з вимогами статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Нормами статті 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, рішення суду щодо зобовязання управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації виплатити позивачу державну соціальну допомогу на дитину інваліда з 01.05.2017 року по 31.05.2018 року підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації про визнання протиправним рішення, визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації від 27.09.2018 року в частині не виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги на дитину-інваліда з 01.05.2017 року по 31.05.2018 року.

Зобовязати управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації (Донецька область, м. Волноваха, вул. Гагаріна, 36, ) виплатити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, Донецька область, Волноваський район, с. Микільське, вул. Южна, буд. 16) державну соціальну допомогу на дитину інваліда ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.05.2017 року по 31.05.2018 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити до негайного виконання судове рішення в частині виплати державної соціальної допомоги на дитину інваліда ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, Донецька область, Волноваський район, с. Микільське, вул. Южна, буд. 16) у межах суми стягнення пенсії за один місяць.

Повний текст рішення складено та підписано 25 лютого 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кониченко О.М.