Справа № 1840/2567/18
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 р.Справа № 1840/2567/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Лях О.П. , Яковенка М.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 року, суддя М.М. Шаповал, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, по справі № 1840/2567/18

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб , Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський"

про визнання права на отримання відшкодування коштів та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2018, позивач, ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив суд:

- визнати за ним право на отримання відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на суму 90847,15 грн;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію відносно ОСОБА_1, включивши його поточний рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ "Банк Михайлівський" до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду з визначенням суми, що підлягає відшкодуванню, розміром 90847,15 грн;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести зміни до реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, доповнивши реєстр поточним рахунком № НОМЕР_2, який належить позивачу, з визначенням суми, що підлягає відшкодуванню, розміром 90847,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" безпідставно не включив його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду. На звернення позивача до уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації банку із заявою про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, йому було відмовлено. Також позивачу повідомлено про нікчемність правочину щодо переказу коштів на його рахунок, відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський", а саме: переказ коштів у сумі 90000,00 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором від 05.05.2016 № 980-019-000233165", переказ коштів у сумі 847,15 грн з призначенням платежу "Оплата процентів згідно з договором від 05.05.2016 № 980-019-000233165". На думку позивача, кошти, що надійшли від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на його поточний рахунок є вкладом у розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Відповідач не визначив конкретної підстави нікчемності правочину неплатоспроможності банку, передбаченої ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" щодо невключення даних про ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору банківського вкладу від 05.05.2016 № 980-019-000233165 "Суперкапітал" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно) на загальну суму 90847,15 грн.

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" включити дані про ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору банківського вкладу від 05.05.2016 № 980-019-000233165 "Суперкапітал" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно) на загальну суму 90847,15 грн та подати вказаний перелік до Виконавчої дирекції Фонду для затвердження в реєстрі відшкодувань вкладникам.

Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем, уповноваженим особом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.09.2018.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що 19.05.2016 з банківського рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок позивача було повернуто кошти в сумі 90847,15 грн згідно з договором від 05.05.2016 № 980-019-000233165. Вважає, що вказаний договір позики укладений між позивачем та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" без участі банку як повіреного, а кошти, внесені за цим договором, не є вкладом згідно з Законом України "Про банки і банківську діяльність" та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Під час перевірки уповноваженою особою Фонду було виявлено, що ПАТ "Банк Михайлівський" уклав договори відступлення права вимоги з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" від 18.05.2016 № 1805 та від 19.05.2016 № 1 з подальшим проведенням розрахунків за ним. Банком порушені обмеження, що накладені постановою НБУ № 917 зі змінами, внесеними постановою правління НБУ № 295, в частині проведення кредитних операцій на суму ,25 грн. на підставі укладених з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" договорів відступлення права вимоги при відсутності права на укладення таких правочинів. Отже, договори відступлення права вимоги від 18.05.2016 № 1805 та від 19.05.2016 № 1 були укладені з порушенням чинного законодавства України, вимог Національного банку України та внутрішніх процедур банку, а тому вказані правочини, у тому числі й правочини з перерахування коштів позивачу, є нікчемними у відповідності до положень п.п. 2, 7, 8, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивач ОСОБА_1 зазначив, що відповідачем не доведено наявності правових підстав вважати договори нікчемним та, відповідно, застосовувати наслідки нікчемності до даних договорів, так само, як не доведено наявність інших правових підстав, визначених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", для невключення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів вважає за можливим розглянути справу по суті.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 05.05.2016 між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк Михайлівський" укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" № 980-019-000002496. На підставі цього договору у ПАТ "Банк Михайлівський" відкрито рахунок № НОМЕР_2.

05.05.2016 у приміщенні Сумського відділення № 1 ПАТ "Банк Михайлівський" між ОСОБА_1 та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" був укладений договір № 980-019-000233165 "Суперкапітал" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно) (а.с. 12), відповідно до якого ОСОБА_1 передає ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у власність грошові кошти в сумі 90000,00 грн, а ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" зобов'язується повернути кошти та виплатити проценти за користування коштами в порядку та на умовах, встановлених цим договором. Строк користування коштів не перевищує 123 дні.

Згідно з платіжним дорученням від 05.05.2016 № 629500 (а.с. 14) з поточного рахунку позивача (№ НОМЕР_2) були перераховані кошти в сумі 90000,00 грн на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (№ 5000).

19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" повернув на рахунок позивача в ПАТ "Банк Михайлівський" кошти в сумі 90000,00 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором від 05.05.2016 № 980-019-000233165", переказ коштів у сумі 847,15 грн з призначенням платежу "Оплата процентів згідно з договором від 05.05.2016 № 980-019-000233165", що підтверджується довідками про стан рахунку № НОМЕР_2(а.с. 15-17).

У подальшому, на підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 № 124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 № 1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнка Ю.П.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.09.2016 № 1702 змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", згідно з яким усі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" з 05.09.2016 делеговано Волкову О.Ю.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.01.2017 № 265 делеговані повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський": Волкову О.Ю., визначені ст.ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (крім п.п. 4, 5, 6, 8 ч. 2 ст. 37, п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону); ОСОБА_4, визначені п.п. 4, 5, 6, 8 ч. 2 ст. 37, п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.02.2018 № 383 ОСОБА_4 звільнено від виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" та відкликані раніше делеговані йому повноваження. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" призначено Смолія Б.В., якому делеговані з 09.02.2018 повноваження, визначені п.п. 4, 5, 6, 8 ч. 2 ст. 37, п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

10.08.2016 позивач звернувся до ПАТ "Банк Михайлівський" із заявою (а.с. 20) стосовно включення ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Листами від 19.08.2016 № ЗГ-ЕП(К)/2557/1, 22.08.2016 № ЗГ-ЕП(К)/2722, від 22.08.2018 № ЗГ-ЕП(К)/2722/1, від 15.09.2016 № ЗГ1(К)/11997/1 (а.с. 22-25) позивача повідомлено про те, що на підставі ст.ст. 215, 216 Цивільного кодексу України, ст. 37, п.п. 1, 2, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочин щодо переказу коштів в сумі 90 000 з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором від 05.05.2016 № 980-019-000233165", правочин щодо переказу коштів у сумі 847,15 грн з призначенням платежу "Оплата процентів згідно з договором від 05.05.2016 № 980-019-000233165" від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок № НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, є нікчемним.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рахунок позивача має бути включеним до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються та регулюються Законом України 23.02.2012 № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Метою Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Відповідно до п.п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

19.11.2016 набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що ПАТ "Банк Михайлівський" повідомив ОСОБА_1 під розпис про непоширення на кошти, передані ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", відповідних гарантій.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що кошти, які надійшли від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на поточний рахунок позивача, у розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", є вкладом.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

За приписами ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства (п.п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Вказані підстави були зазначені уповноваженою особою Фонду як обґрунтування нікчемності переказу коштів від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунки позивача у ПАТ "Банк Михайлівський". Однак, відповідач не зазначив, яким чином переказ коштів, ініційований ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на користь позивача, має відношення до підстав нікчемності, визначених законодавством.

Отже, жодна з підстав, вказаних у ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не має відношення до правочинів, вчинених ПАТ "Банк Михайлівський", у правовідносинах з позивачем, зокрема й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять.

Згідно з ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Повернення товариством "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів на банківський рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" здійснено 19.05.2016, що підтверджується повідомленням представника ПАТ "Банк Михайлівський" та уповноваженою особою Фонду про нікчемність правочинів та виписками з банку по особовим рахункам (а.с. 15-17, 22-25). Тобто, на день прийняття рішення про початок процедури ліквідації банку кошти перебували на поточному рахунку позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Доказів, які б свідчили про те, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини та громадянина, знищення, пошкодження майна держави; що внаслідок укладання договору банківського вкладу (депозиту) банк взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим, або умови договору передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, відповідачами не надано.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину в разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави та суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Доказів існування відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та банком, суду не надано. Таким чином висновок про нікчемність правочину є необґрунтованим.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п.п. 4-6 ч. 4 ст. 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Також цим пунктом передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаних норм слідує висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві. Таким чином, суд вважає, що вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, при цьому це повинно бути пов'язано із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку що для повного захисту прав позивача необхідно визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" щодо невключення даних про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зобов'язати уповноважену особу Фонду включити дані про позивача до такого переліку та подати інформацію щодо позивача до Фонду, а також зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити дані про позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та працесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 року по справі № 1840/2567/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях М.М. Яковенко
Повний текст постанови складено 22.02.2019 року