Справа № 480/4792/18
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2019-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2019 р. Справа № 480/4792/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації, ОСОБА_2 соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до Київської державної обласної адміністрації, ОСОБА_2 соціального захисту населення Київської державної обласної адміністрації (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати дії ОСОБА_2 соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації щодо відмови в оформленні позивачу довідки встановленого зразка (додаток № 4 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали і внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51), протиправними;
- зобовязати ОСОБА_2 соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації оформити позивачу довідку встановленого зразка (додаток № 4 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51).
Позовні вимоги мотивовані тим, що листом ОСОБА_2 соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації № 1422/02-59 від 06.06.2018 позивача повідомлено, що підстав для оформлення йому довідки встановленого зразка (додаток №4 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали і внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51), немає, оскільки період проживання позивача на території зони безумовного (обовязкового) відселення менший, ніж це визначено законодавством для цієї категорії потерпілих.
Не погоджуючись із зазначеною відмовою, позивач стверджує, що факт проживання на території зони безумовного (обовязкового) відселення належним чином підтверджується архівними довідками, а тому, на переконання позивача, дії ОСОБА_2 соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації щодо відмови в оформленні позивачу такої довідки суперечать вимогам ст.19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 14, 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Постанові Кабінету Міністрів Української PCP від 23 липня 1991 року N106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", пунктам 10, 12 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 і є протиправними.
28.01.2019 ОСОБА_2 соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач посилається на архівну довідку № 01-30/73 від 20.05.2016 та архівну довідку № 01-30/88 від 19.05.2017, відповідно до яких вона проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 січня 1986 року по 10 жовтня 1992 року, проте ОСОБА_2 при вивченні додатково представлених документів було встановлено, що зазначені дати проживання не відповідають дійсності, зокрема згідно довідки Іванківського Районного сектору Управління Державної міграційної служби в Київській області від 18.09.2012 № 131 термін прописки позивача в с. Діброва становить з 03.09.1986 по 12.10.1992. Оскільки термін проживання ОСОБА_1 у зоні безумовного (обовязкового) відселення на момент аварії не підтверджено, підстав для віднесення її до потерпілої категорії два та видачі довідки встановленого зразка (додаток № 4 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) немає.
13.02.2019 від позивача до суду надійшла письмова відповідь на відзив, в якій позивач посилається на п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якої для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій - категорія 3. Враховуючи зазначене, позивач вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність підтверджень факту проживання ОСОБА_1 у зоні безумовного (обовязкового) відселення на момент аварії.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
ОСОБА_2 соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації від 06.06.2018 № 1422/02-59 (а.с. 10) на письмову заяву від 04.06.2018 ОСОБА_1 повідомлено, що підстав для оформлення їй довідки встановленого зразка (додаток № 4 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали і внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51), немає, оскільки період проживання позивача на території зони безумовного (обовязкового) відселення менший, ніж це визначено законодавством для цієї категорії потерпілих. Одночасно повідомлено, що копії документів, на підставі яких ОСОБА_1 була оформлена довідка Архівного відділу Поліської райдержадміністрації від 19.05.2017 № 01-30/88 розглядалися на засіданні комісії Київської облдержадміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році (від 28.09.2012 № 163) (а.с. 46).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є зокрема: потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно із ст. 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема:
1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов'язкового) і гарантованого добровільного відселення;
2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;
3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.
Пунктом 3 частини 1 ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:
3) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали:
- у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів;
- у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів;
- у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів;
- на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році,
а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які:
- постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій;
- постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.
Відповідно до ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. ОСОБА_3 для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. Визначення рівнів забруднення, доз опромінення, відновлення їх шляхом розрахунку здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідних державних органів та обласних державних адміністрацій.
Постановою Кабінету Міністрів Української PCP від 23 липня 1991 року N106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", с. Діброва Поліського району Київської області віднесено до переліку населених пунктів "зони безумовного (обовязкового) відселення згідно з постановами Ради Міністрів УРСР".
Згідно із пунктом 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51, чинного на час виникнення спірних правовідносин, посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) і особам, які постійно проживали в зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28 червня 1989 р. N 224), - на підставі довідки, виданої Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями (додатки N 3 або N 4);
Додатком № 4 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено форму довідки, яка є підставою для видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, віднесеного до категорії 2 відповідно до статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і дає право на пільги, передбачені цим Законом.
Не погоджуючись із відмовою у видачі довідки, передбаченої додатком № 4 до вищевказаного Порядку, позивач посилається на те, що згідно Архівної довідки архівного відділу Поліської районної державної адміністрації № 01-30/73 від 20.05.2016 та архівної довідки архівного відділу Поліської районної державної адміністрації № 01-30/88 від 19.05.2017 в документах архівного фонду "Дібровська сільська рада Поліського району Київської області" є відомості про те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 01 січня 1986 року по 10 жовтня 1992 року. ОСОБА_399, Оп.3, погосподарська книга № 5 Дібровської сільської ради за 1986-1990 роки, погосподарська книга № 5 Новомирської сільської ради за 1991-1995 роки (а.с. 12,13).
Згідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених Держкомстатом СРСР 12.05.1985 N5-24/26 та 25.05.1990 N69, які були чинними протягом 1986 - 1995 років, в погосподарську книгу записуються члени господарств усіх суспільних груп (господарства працівників колективних сільськогосподарських підприємств, робітників, службовців, осіб, які зайняті індивідуальною трудовою діяльністю, селянські (фермерські) господарства та ін.), які постійно проживають на території сільської Ради, незалежно від наявності в них будівель. садиби та худоби. Записи в погосподарській книзі без відвідування кожного господарства недопустимі. Господарства записуються в порядку розміщення в населеному пункті незалежно від їх суспільної групи. Особи, які тимчасово проживають на території сільської Ради, записуються не в погосподарську книгу, а в окремі списки за формою N 2 - "Список осіб, що тимчасово проживають на території сільської Ради". У розділі 1 "Список членів господарства", у рядку 2-му "Відносини до члена господарства, записаного першим" - під його прізвищем записується "голова", а проти всіх інших членів сім'ї записуються їх родинні відносини до нового голови господарства (сім'ї) - "батько", "мати", "дружина", "чоловік", "брат", "сестра", "дочка", "син" і т. д. Раніше записані родинні відносини членів господарства (сім'ї) повинні бути обов'язково закреслені та змінені.
Проте, судом встановлено, що інформація, викладена в архівних довідках, на які посилається позивач, не у повній мірі відповідає дійсності.
Так, на запит суду, Архівним відділом Поліської районної державної адміністрації було надано належним чином засвідчені копії погосподарської книги № 3 Дібровської сільської ради за 1983-1985 роки та погосподарської книги №5 Дібровської сільської ради за 1986-1990 роки, з яких встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 значиться в розділі 1 «Список членів сімї» погосподарської книги № 3 Дібрівської сільської ради за 1983-1985 роки. При цьому, в графі 21 «Відмітка про тимчасово відсутніх членів сімї (вказати місяць, рік та причину вибуття, а також місяць і рік повернення в господарство) / вибув» даного розділу є запис «15.01.1983 на роботу», а в графі 25 «Відмітка про членів сімї, які зовсім вибули з господарства (вказати місяць, рік та причину вибуття)» даного розділу зазначено «24.01.84».
Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 значиться в розділі 1 «Список членов семьи» погосподарської книги № 5 Дібрівської сільської ради за 1986-1990 роки. Однак, точна дата прибуття в дане господарство в погосподарській книзі не зазначена, у розділі "Лицевой счет № 396" у графі "Общественная группа на 1.І.1986г." та у графі "Общественная группа на 1.VІ.1986г." відомості стосовно ОСОБА_1 відсутні.
На запит суду Архівним відділом Поліської районної державної адміністрації було проведено перевірку відомостей, зазначених у довідках від 20.05.2016 № 01-30/73 та від 19.05.2017 № 01-30/88 про період проживання ОСОБА_1 в с.Діброва Поліського району Київської області, в ході якої встановлено, що під час складання довідок про період проживання ОСОБА_1 в с.Діброва Поліського району Київської області було допущено помилку, вказавши період проживання «з 01 січня 1986 року». В погосподарській книзі № 5 Дібрівської сільської ради Поліського району Київської області за 1986-1990 роки точна дата прибуття не зазначена (а.с. 67).
Отже, доводи ОСОБА_1І з посиланням на архівні довідки про факт проживання в зоні безумовного (обовязкового) відселення, а саме в с. Діброва Поліського району Київської області з 01.01.1986 та на момент аварії на Чорнобильській АЕС, не підтвердились в ході розгляду справи.
Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно довідки Іванківського Районного сектору Управління Державної міграційної служби в Київській області від 18.09.2012 № 131 термін прописки позивача в с. Діброва: становить - з 03.09.1986 по 12.10.1992 (а.с. 37). У трудовій книжці позивача відсутні записи про роботу у зоні безумовного (обов'язкового) відселення на момент аварії на ЧАЕС (а.с. 38-39).
Таким чином, враховуючи відсутність належних доказів проживання ОСОБА_1 в зоні безумовного (обовязкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення, суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави для оформлення позивачу довідки встановленого зразка, передбаченої Додатком № 4 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка є підставою для видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, віднесеного до категорії 2 відповідно до статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і дає право на пільги, передбачені цим Законом.
Згідно із частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналізуючи наведені відповідачем доводи, суд дійшов висновку, що відповідачем належним чином доведено правомірність своїх дій щодо відмови ОСОБА_1 у видачі довідки встановленого зразка (додаток № 4 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали і внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51).
Згідно із п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_2 соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у видачі довідки встановленого зразка (додаток № 4 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали і внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51) відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, вчинені в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що вона станом на 1 січня 1993 року прожила у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а тому відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, з огляду на наступне.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" осіб, які станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, віднесено до 3 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Водночас, предметом оскарження у даній справі є дії ОСОБА_2 соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації стосовно відмови ОСОБА_1 в оформленні довідки для видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, віднесеного до категорії 2, а не 3.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій ОСОБА_2 соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації щодо відмови в оформленні позивачу довідки встановленого зразка (додаток № 4 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали і внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51), протиправними та зобовязання оформити позивачу довідку встановленого зразка є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації, ОСОБА_2 соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко