Справа № 344/13250/17
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/128/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Караїм Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 26.09.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 26.09.2017 року, посилаючись на те, що дана постанова прийнята з порушенням як процесуального так і матеріального права, а тому підлягає до скасування.

Так 20.08.2017 року старшим державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного поста "Тиса" Закарпатської митниці ДФС Пупенем В.В. складено протокол про порушення митних правил за №2694/30500/17, про те, що 21.11.2015 року ОСОБА_1 ввезла легковий автомобіль BМW Х5 та станом на 20.08.2017 року транспортний засіб не вивезла за межі України. Строк доставки даного автомобіля до органу доходів і зборів для вивезення його за межі митної території України в межах 10 діб був перевищений, а тому, було накладено адміністративне стягнення. Позивач ввезла т/з 21.11.2015 року та мала вивезти до 02.12.2015 року, таким чином митниця з 02.12.2015 року могла виявити та протягом шести місяців притягнути до відповідальності. Крім, того представником відповідача не подано, а ні заперечення, а ні відзиву на адміністративний позов, що може свідчити про визнання відповідачем позову.

Представник позивача просив розглянути справу без його участі, постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв"язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення(а.с. 32).

Представник відповідача в судове засідання не з»явився з не відомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про день та час слухання справи (а.с. 17, 26, 31).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 481 МК України.

У відповідності до постанови про порушення митних правил №2694/30500/17 від 26.09.2017р. ОСОБА_1 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 481 МК України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

Зі змісту даної постанови вбачається, що 15.08.2017 року о 07.13год. в зону митного контролю пункту пропуску "Тиса" Закарпатської митниці ДФС на ділянку "в"їзд в Україну" заїхав мікроавтобус марки Mercedes - Benz Sprinter, р.н. НОМЕР_1 в якому, в якості пасажира із Італії в Україну слідувала гр. ОСОБА_1

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних ЄАІС ДФС та АСМО "Інспектор" було встановлено, що 21.11.2015 року гр. ОСОБА_1 ввезла через пункт пропуску "Дністер" Вінницької митниці легковий автомобіль марки BMW Х5 р.н. НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_3 в митному режимі "тимчасове ввезення".

Гр. ОСОБА_1 у своїх поясненнях підтвердила факт ввезення нею на митну територію України легкового автомобіля марки BMW Х5 р.н. НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_3. Вчасно його не вивезла у зв"язку із поломкою. Однак, підтверджуючих документів з СТО не надала. Щодо факту звернення до митниці заявила, що не пригадує, зверталася із відповідною заявою чи ні.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищила строк тимчасового ввезення на митну територію України автомобіля марки BMW Х5 р.н. НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_3 більше як на десять діб.

На підставі викладеного, у зв"язку з із тим, що вказані дії позивачки містили ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 МК України, відносно неї був складений протокол про порушення митних правил №2694/30500/17 від 20.08.2017 року та в подальшому винесено оскаржувану постанову №2694/30500/17 від 26.09.2017р., відповідно до якої гр. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст. 481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигліді штрафу розміром 17 000 грн. відповідно до санкції статті.

Частиною 1 ст.102 МК України встановлено, що митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Відповідно до ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно чч. 1, 2, 5 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Відповідно до ст.381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У разі порушення зобов'язання про транзит через митну територію України транспортних засобів особистого користування, за винятком випадків, коли таке порушення сталося внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, внесена грошова застава використовується в порядку, визначеному статтею 313 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 481МК перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 460 МК України встановлено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, але не пізніше ніж через два роки з дня вчинення правопорушення.

З аналізу наведених положень вбачається, що порушення митних правил визначене у ст. 481 МК України віднесене до триваючих, отже адміністративне стягнення за порушення митних правил передбачене у ч.3 ст. 481 МК України може бути накладене не пізніше ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, або не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил встановлено, що гр. ОСОБА_1 21.11.2015 року через митний пост "Дністер" Вінницької митниці ДФС ввезла транспортний засіб, на територію України в митному режимі "тимчасового ввезення" та станом на 20.08.2017 року транспортний засіб не вивезено за межі митної території України.

Отже, відповідач під час виконання покладених на органи доходів і зборів завдань використовує автоматизовані інформаційні системи митного оформлення, які дозволяють контролювати зокрема і терміни тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування.

Проте, не зважаючи на можливість зафіксувати порушення митних правил у межах строків накладення стягнення передбачених ст. 467 МК України, службовими особами Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України протокол про порушення митних правил складено лише 20.08.2017 року, хоча факти вказують на те, що ОСОБА_1 і до цього часу перетинала митний кордон.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена поза межами строків, передбачених ст.467 МК України, що у свою чергу виключає можливість притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на неї адміністративного стягнення.

Аналогічна позиція міститься в рішенні Вищого адміністративного суду України № К/800/5091/16 від 29.02.2016 року та рішеннях Львівського апеляційного адміністративного суду №876/2344/16 від 07.09.2016 року та №876/1324/16 від 16.06.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на непредставлення відповідачем доказів, які б спростовували обставини, викладені в адміністративному позові про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, судом розцінюються обґрунтованими доводи позивачки щодо закінчення строків накладення на неї адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги адміністративного позову обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 95, 102, 192, 381, 460, ч.3 ст.481 МК України, ст. ст. 9, 19, 20, 74, 77 КАС України, керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 26.09.2017 року - задоволити.

Скасувати постанову у справі про порушення митних правил №2694/30500/17 від 26.09.2017р. винесену старшим державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного поста "Тиса" Закарпатської митниці ДФС Пупенем В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.3 ст. 481 МК України, а провадження у справі про порушення митних правил - закрити у зв"язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 25.02.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.