Справа № 571/1792/18
Суддя: Комзюк А. Ф.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 571/1792/18
Провадження №2-а/571/7/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року. смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді одноособово ОСОБА_1, при секретарі Качановській О.Ф., за участю позивача ОСОБА_2, розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача: капрал поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа на стороні відповідача: капрал поліції ОСОБА_3 провизнання дій капрала поліції ОСОБА_3 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними , скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії EAB №713320 від 04 листопада 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та закриття справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 04 листопада 2018 року капралом поліції ОСОБА_3, було винесено постанову серії ЕАВ № 713320 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн., хоч позивач заперечувала це, але інспектор поставив «каракулю» - підпис за її та виніс постанову. Відповідно до змісту постанови, позивач керувала транспортним засобом зі швидкістю 85 км/год., при цьому перевищила встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 35 км/год, хоч це було поза населеним пунктом.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський не дав можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, поліцейський проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи.

Також службовою особою ВДАІ порушено пункт 1.6. Розпорядження МВС України від 21.03.2009 р. №466 «Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», який передбачає вимогу виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-відеооматеріалів, показів свідків тощо).

Вважає, що постанова винесена незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, відомчих актів України, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необґрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, якого позивач не скоїв, з порушенням прав, що призвело до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Просила визнати дії карпала поліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП- протиправними; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення EAB №713320 від 04.11.2018 , винесену карпалом поліції ОСОБА_3, згідно якої про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а справу закрити.

10 січня 2019 року позивач ОСОБА_2 подала заяву про заміну неналежного відповідача на належного, тому ухвалою суду від 10 січня 2019 року Головне управління Національної поліції в Рівненській області замінено на Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та доповнила, що працівники патрульної поліції зупинили її за межами м.Костопіль. Не погоджуючись з доводами поліцейських просила надати копію постанови. Вказану копію постанови їй надали лише після того, як вона її підписала. Проте, розгляд справи не проводився, оскільки поліцейський перебуваючи у службовому автомобілі написав постанову, не заслухавши її пояснень та не розяснивши її прав. Вважає, що інспектор поліції неправомірно виніс постанову, тому просить її скасувати.

Третя особа на стороні відповідача інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП карпал поліції ОСОБА_3 в судове засідання не прибув. До суду подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що викладені в позовній заяві твердження позивача не відповідають дійсності, а позовні вимоги є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ЕАВ №713320 від 04.11.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 слідує, що вона о 16 год. 44 хв. рухаючись автодорогою Городище - Старокостянтинів, 121 км., м. Костопіль, транспортним засобом Renault Modus д.н.з. НОМЕР_1, порушила правила дорожнього руху а саме, керуючи транспортним засобом рухалась зі швидкістю 85 км/год, при цьому перевищила встановлене обмеження швидкості в населеному пункті «Костопіль» на 35 км/год, чим порушила п. 12.4 ПДР України. Вказаним скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В якості доказу перевищення швидкості є відповідне фото, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, що перевищила встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту. Також відеозаписом чітко зафіксовано, як ОСОБА_2 самостійно ставить підпис на копії постанови та отримує її. Будь-яких клопотань при розгляді справи позивачем не було заявлено, жодних переконливих доводів своєї невинуватості нею не надано.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №713320 від 04.11.2018 року, поліцейський УПП в Рівненській області карпал поліції ОСОБА_3 встановив, що ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_2, 04.11.2018 року о 16 год.44 хв., на а/д Городище-Старокостянтинів 121 км рухалася зі швидкістю 85 км/год, при цьому перевищила встановлене обмеження швидкості в населеному пункті Костопіль на 35 км/год, чим порушина п. 12.4 ПДР та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, постановив застосувати до ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с. 6).

Свідоцтвом про одруження підтверджується, що ОСОБА_4 одружилася з ОСОБА_5 та змінила призвіще на ОСОБА_5 (а.с.63).

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач керувала транспортним засобом на 121 км автодороги Городище-Старокостянтинів та допустила перевищення швидкості на 35 км/год..

Позивач стверджує, що 04 листопада 2018 року її зупинили поліцейські за межами м.Костопіль на 126 км., а при винесенні постанови їй не було розяснено прав та не було заслухано її пояснень.

Твердження позивача не спростовані відповідачем та третьою особою.

Згідно фотознімку долученого до відзиву третьою особою, 04.11.2018 р. о 16.44 год. на авторозі Городище-Рівне Староконстянтинів на 126 км, зафіксовано швидкість транспортного засобу - 85 км/год..(а.с.42). При цьому, доказів у підтвердження того, що на 121 км автодороги Городище-Рівне Староконстянтинів позивач рухалась зі швидкістю 85 км/год матеріали справи не містять.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису встановлено, що ОСОБА_2 підписує постанову та отримує її копію (а.с.41). Посилання третьої особи на те, що при розгляді справи позивач будь-яких клопотань не заявляла, не заслуговує на увагу суду, оскільки дані відеозапису не містять відомостей у підтвердження того, що оскаржувана постанова винесена поліцейським з дотриманням вимог ст.245,279,280 КУпАП.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.280, 283 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, вказані обставини не були зясовані відповідачем при розгляді справи відносно ОСОБА_2.

В силу вимог ч.2 ст.77 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вищевказані обставини справи свідчать про те, що при винесені постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП відповідачем не дотримано вимог чинного законодавства, яке регулює притягнення громадян до адміністративної відповідальності, у звязку з чим, вказана постанова не може залишатись чинною та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про визнання дій інспектора поліції протиправними щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст.30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Оскільки відсутні докази того, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови вийшов за межі наданих йому повноважень або діяв в непередбачений законом спосіб, відсутні підстави вважати протиправними його дії при розгляді справи про адміністративне правопорушення, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст.243-246,286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 713320 від 04 листопада 2018 року про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за ч.1 ст. 122 КУпАП, за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_4 провадженням закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя (підпис) Згідно з оригіналом.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

Повний текст рішення виготовлено 21.02.2019 р.