Справа № 1540/5039/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/5039/18 суддя 1ї інстанції Соколенко О.М.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

при секретарі судового засідання Биховець А.В.,

за участю представника апелянта - ОСОБА_2,

представника позивача - адвоката Трофимчука О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третьої особи акціонерного товариства "ВТБ БАНК" про визнання протиправною та скасування постанови в частині,-

В С Т А Н О В И Л А :

01 жовтня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати протиправним та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кравчук Алли Сергіївни про відкриття виконавчого провадження № 56063126 від 27.03.2018 року в частині п.3 щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 11 465 528,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору у виконавчому провадженні № 56063126, оскільки витрати пов'язані зі звернення стягнення на предмет іпотеки забезпечуються іпотекою, а отже виконавчий збір не може бути стягнутий з боржника окремо.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження № 56063126 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса про звернення стягнення на земельну ділянку, діяв відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року адміністративний позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кравчук Алли Сергіївни про відкриття виконавчого провадження №56063126 від 27.03.2018 року в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 11 465 528,37 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. Жодних обґрунтувань в чому саме полягає неправильність висновків суду першої інстанції щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору, апелянтом не наведено. Разом з тим, апелянт зазначає, що позивачем пропущений строк звернення до суду, що не враховано судом першої інстанції.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

02 серпня 2007 року між ТОВ "ВТБ БАНК" та ТОВ "Прогресбуд - інвест" укладено кредитний договір № 11/07.

21.12.2007 року між відкритим акціонерним товариством «ВТБ БАНК» (іпотекодержатель) та ОСОБА_4 (іпотекодавець), який є майновим поручителем за ТОВ "Прогресбуд - інвест" (позичальник), укладено іпотечний договір серії ВКС №437676, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. (т.1 а.с.23-24, 79-80, 114-117).

Відповідно до п.1.1. - п.1.4. договору, його предметом є передача іпотекодавцем іпотекодержателю в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п.1.3. цього договору (предмет іпотеки), для забезпечення виконання зобов'язань позичальника в повному обсязі щодо повернення кредиту, сплати плати за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором № 11/07 від 02 серпня 2007 року та будь-якими додатковими угодами до нього (у т.ч. які збільшують основне зобов'язання). Згідно з кредитним договором іпотекодержатель відкрив позичальнику (ТОВ Прогресбуд - інвест) відзивну відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 9000000,00 доларів США 00 центів зі строком повернення до другого серпня дві тисячі десятого року та зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 11,8% відсотків річних. Сплата іпотекодержателю процентів за користування кредитом та погашення кредиту здійснюються в порядку, встановленому кредитним договором. Іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку земельну ділянку, площею 5,00 (п'ять) гектарів, в тому числі 5,00 га рілля, у межах згідно з планом, що знаходиться на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва, кадастровий номер - НОМЕР_1. Предмет іпотеки сторони оцінили в 7 330 000, 00 грн., що за офіційним курсом Національного Банку України (1 долар США = 5,05 грн.) на день підписання договору становив 1 451 485,15 доларів США.

04 квітня 2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу на підставі ст.87 Закону України "Про нотаріат" та п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих приписів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, видано виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №660 про звернення стягнення на земельну ділянку, розміром 5,00 га, яка розташована на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер:НОМЕР_1, цільове призначення: для ведення садівництва, яка належить на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Відділом земельних ресурсів у Комінтернівському районі Одеської області 22.11.2007 р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 55, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куценко В.Д. 31.10.2007 р. за реєстровим номером № 4861, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів 31.10.2007 р., номер правочину: 2459522, громадянину ОСОБА_4, адреса постійного проживання та реєстрації: м. Одеса, вул. Тираспольська, 22, кв. 8 (т.1 а.с.120-121).

27.03.2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кравчук Аллою Сергіївною, за заявою стягувача ПАТ "ВТБ БАНК" відкрито виконавче провадження № 56063126 за виконавчим написом № 660 від 04.04.2011 року, виданим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. про звернення стягнення на земельну ділянку, розміром 5,00 га, яка розташована на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер:НОМЕР_1, цільове призначення: для ведення садівництва, яка належить на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Відділом земельних ресурсів у Комінтернівському районі Одеської області 22.11.2007 р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 55, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куценко В.Д. 31.10.2007 р. за реєстровим номером № 4861, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів 31.10.2007 р., номер правочину: 2459522, громадянину ОСОБА_4, адреса постійного проживання та реєстрації: АДРЕСА_1. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищезазначеної земельної ділянки, задовольнити вимоги ПАТ "ВТБ Банк" станом з 02.08.2007 р. по 16.02.2011 р. у розмірі: 9000000 доларів США - сума заборгованості за кредитом; 3109825 доларів США - несплачені відсотки за користування кредитом за період з 25.09.2008 р. до 16.02.2011 р.; 1464657,53 доларів США - сума відсотків річних за несвоєчасне погашення кредиту; 237108,07 доларів США - сума пені за несвоєчасне погашення нарахованих процентів; 4932913 грн. 50 коп. по курсу НБУ станом на 16.02.2011 р. - 621000 доларів США - сума інфляційних нарахувань за несвоєчасне погашення кредиту, 10000,00 грн. - витрати за вчинення виконавчого напису; всього до стягнення: 13811590,60 доларів США, що в еквіваленті складає 109712369,93 грн. за курсом Національного Банку України станом на 16.02.2011 року (1 долар США=7,9435 грн.) та 4942913,50 грн т.1 а.с.15-17.

Пунктом 3 постанови державного виконавця стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 11 465 528,34 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем оскаржуваною постановою про відкриття виконавчого провадження, в частині пункту 3, передчасно, без попередньої оцінки об'єкта нерухомого майна, яке підлягає продажу на конкурсних засадах, здійснено обрахунок розміру виконавчого збору. При цьому, в даному випадку, визначення розміру виконавчого збору у відповідному процесуальному рішенні є дискреційними повноваженнями відповідача, які він може реалізувати відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження".

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016р. (далі - Закон № 1404-VIII, в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно з ч.5 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалюючи постанову про відкриття виконавчого провадження № 56063126 від 27 березня 2018 року та розраховуючи розмір виконавчого збору, державний виконавець виходив з приписів ст.26,27 Закону 1404-VIII.

Сума виконавчого збору розрахована державним виконавцем, як 10% від суми заборгованості за кредитним договором по курсу НБУ станом на 06.02.2011, що в еквіваленті становило 114 655 283,43 грн.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що сума виконавчого збору, в даному випадку, обрахована невірно, з огляду на наступне.

Частиною 7 статті 51 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про іпотеку", майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Враховуючи, що згідно вимог іпотечного договору від 21.12.2007 року, ОСОБА_4 є майновим поручителем ТОВ "Прогресбуд-інвест", судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем протиправно обраховано суму виконавчого збору, виходячи із загальної суми заборгованості за кредитним договором.

Позивач, як поручитель, несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Проте, визначаючи розмір виконавчого збору, державний виконавець виходив із загальної суми заборгованості боржника по кредитному договору, в той час як у позивача відсутні зобов'язання по погашенню всієї суми заборгованості.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність обрахування суми виконавчого збору. Крім того, апеляційна скарга не містить будь - яких доводів на спростування висновків суду першої інстанції в частині задоволення позову.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт заперечує проти задоволення позовних вимог в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, в той час як позивач визнав правомірними дії відповідача щодо відкриття виконавчого провадження та зменшив позовні вимоги в суді першої інстанції (т.1 а.с. 33 - 40).

Доводи апелянта про порушення позивачем строку звернення з даним позовом до суду, спростовується змістом позовних вимог, відповідно до яких ОСОБА_4 не оскаржує постанову в частині відкриття виконавчого провадження.

Оскарження постанови в частині стягнення виконавчого збору лише у жовтні 2018 року викликане отриманням оскаржуваної постанови лише на адвокатський запит у вересні 2018 року, в зв'язку з чим судом першої інстанції причина пропуску строк звернення до суду вірно визнана поважною.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 287, 308, 310, 316, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко