Справа № 0440/5532/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 0440/5532/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року (суддя Бондар М.В., повний текст складено 05.10.2018р.) по справі №0440/5532/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішень, -

в с т а н о в и В:

ТОВ «АТБ-Маркет» звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 22.03.2018 р. №UA500060/2018/000012/2;

- скасувати картку відмови Одеської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.03.2018 р. №UA500060/2018/08236.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що ним надано всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною зовнішньоекономічного контракту. Надані для митного оформлення документи є достатніми для застосування основного методу визначення митної вартості, а також дозволяють обчислити та перевірити митну вартість, заявлену декларантом. Митниця, без достатніх для цього підстав, при коригуванні митної вартості товару, застосувала другорядний метод визначення митної вартості товару.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року позов задоволено. Рішення суду мотивовано тим, що відповідач під час розгляду справи не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач в декларації митної вартості зазначив не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості, або що надані митному органу документи містили розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів. З цих підстав, суд першої інстанції вказав на те, що митний орган безпідставно визначив митну вартість за іншим методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця ДФС подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просила скасувати рішення суду та прийняти нову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем до митного оформлення надано документи на

підставі яких неможливо достовірно стверджувати про правильність визначення митної вартості товару, Митниця не мала достатніх підстав для здійснення митного оформлення товару за митною вартістю заявленою позивачем. У звязку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Одеської митниці було послідовно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товару, що і стало підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Відповідач вказує на те, що суд першої інстанції не врахував наявність розбіжностей в документах, наданих на підтвердження митної вартості, що стало обґрунтованою підставою для витребування митницею у декларанта додаткових документів, які, у своїй сукупності, не дозволили перевірити правильність визначення декларантом митної вартості товару. Вказуючи на те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, відповідач, з посиланням на обставини, які встановлені під час митного контролю та яким, на його думку, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки, зазначає про правомірність оскаржених у межах цієї справи рішень митного органу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

До судового засідання від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи яке обґрунтоване тим, що Одеську митницю ДФС не було своєчасно повідомлено про час та місце розгляду справи, а про призначення справи до розгляду відповідачу стало відомо із інформаційного порталу «Судова влада України». З цих підстав відповідач вказував на неможливість забезпечення явки повноваженого представника у судове засідання, які вже зайняті в інших судових засіданнях.

Вказане клопотання визнано судом необґрунтованим з тих підстав, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази (зворотне поштове повідомлення), які свідчать про те, що відповідача завчасно, 03.01.2019р., було повідомлено про час та місце розгляду справи, а отже відповідач мав обєктивну можливість вирішити питання про направлення повноваженого представника у судове засідання.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позицію щодо необґрунтованості рішення митниці про коригування митної вартості та просив апеляційну скаргу відхилити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що між ТОВ АТБ-МАРКЕТ (покупець) та компанією NINGBO HOME-DOLLAR IMP.& EXP.CORP (продавець) укладено контракт № 2737-HD/CN від 16.06.2014 року, за умовами якого продавець поставляє, а покупець купує товар партіями, у відповідності до вимог, на умовах та за ціною, що визначені у додатках та специфікаціях (а.с. 34-38).

Згідно специфікації №201 від 26.01.2018 року до контракту, продавець зобов'язується поставити товар:

- тапки дитячі закриті (артикул HD0681) у кількості 24240 шт., вартість за одиницю 0,6750 доларів США, на загальну суму 16 362 доларів США;

- тапки жіночі закриті (артикул HD0682) у кількості 23520 шт., вартість за одиницю 0,8300 доларів США, на загальну суму 19 521,60 доларів США;

- тапки чоловічі закриті (артикул HD0683) у кількості 21120 шт., вартість за одиницю 0,9850 доларів США, на загальну суму 20803,20 доларів США;

Також, специфікацією № 201 від 26.01.2018 року визначено умови оплати: оплата здійснюється протягом 5 банківських днів з дати митного оформлення в Україні (а.с. 39).

21.03.2018 року ТОВ АТБ-МАРКЕТ надано до Одеської митниці ДФС митну декларацію № UA500060/2018/008236 на товар: «Взуття на підошві та з верхом з гуми або пластмаси, союзка якого має один або кілька вирізаних отворів: тапки дитячі закриті, розмір 30-35, арт. HD0681, - 1200 пар; тапки жіночі закриті, розмір 36-41, арт. HD0682 - 5808 пар; тапки чоловічі закриті, розмір 41-45, арт. HD0683 - 7296 пар; тапки дитячі закриті, розмір 30-35, арт. HD0681 - 23040 пар; тапки жіночі закриті, розмір 36-41, арт. HD0682 - 17712 пар; тапки чоловічі закриті, розмір 41-45, арт. HD0683 - 13824 пар» (а.с. 24-26).

Разом із митною декларацією декларантом надано Одеській митниці ДФС: зовнішньоекономічний контракт №2737-ND/СN від 16.06.2014 року; специфікація до контракту №201 від 26.01.2018 року; рахунок-фактура (інвойс) №20-39 від 19.03.2018 року та №20-39-1 від 19.03.2018 року; договір транспортного експедирування №AUZ009-06.17 від 18.01.2017 року; CMR від 18.03.2018 року №5345, №5097, №0976, №6965; коносамент №ME від 28.01.2018 року; коносамент №MSUGI120318 від 12.03.2018 року; Генеральний договір добровільного страхування вантажів № 01г6д від 01.02.2016 року; заява на страхування окремого перевезення вантажу №5350 від 08.02.2018 року.

Митна вартість товару визначена декларантом згідно зі статтею 57 Митного кодексу України за основним методом (за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються).

Під час здійснення перевірки декларації з доданими до неї документами посадовою особою відповідача було зроблено висновок про те, що подані документи місять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, а саме:

у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі, тощо) відсутні дані щодо складової митної вартості товару (витрати на пакування) внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

у наданому до митного оформлення коносаменті від 19.03.2018 року № 20-39 зазначено «Freight prepaid», тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте, до митного оформлення не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

у поданих до митного оформлення додаткової угоди до контракту та інвойсі від 26.01.2018 № 18HDL0094TTF30 зазначена вартість товару за штуки, а в митній декларації у якості додаткових одиниць задекларовані пари;

згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору. Наданий страховий поліс 5350 від 08.02.18 не відповідає вищезазначеним умовам;

у ДСЕК від 06.10.2015 року № 05.03.02-03/45648 вказано код товару 6404, який повністю відрізняється від заявленого коду в МД UA500060/2018/008236 у графі 33 НОМЕР_1.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару Митницею запропоновано надати: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленими спеціалізованими експертними організаціями та які стосуються даного товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення.

Декларантом додатково надано:

- додаткову угоду № 2 від 01.02.2017 року до Генерального договору добровільного страхування № 01г6д від 01.02.2016 року;

- митну декларацію країни відправлення № 18519972 від 27.01.2018 року.

За результатом проведеної митної оцінки митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 22.03.2018 року №UA500060/2018/000012/2, згідно з яким митним органом відкоригована задекларована митна вартість товару із застосуванням резервного методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів на рівні 6,58 дол. США/кг.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.03.2018 року №UA500060/2018/08236.

Правомірність та обґрунтованість рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції фактично виходив з того, що спірні рішення відповідачем прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Такі висновки суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача про те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Саме з таких повноважень Митниці виходив і суд першої інстанції, який, при цьому, вірно вказав на те, що такі повноваження митного органу мають реалізовуватися виключно на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Відповідно до ст..49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження органу доходів і зборів щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, орган доходів і зборів зобовязаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як свідчать встановлені обставини справи, фактично підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки Митниці про те, що подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, а також ненадання декларантом витребувані Митницею додаткові документи.

З приводу аргументів Митниці про те, що надані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, суд першої інстанції правильно виходив з наступного.

Так, щодо аргументів відповідача про те, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі, тощо) відсутні дані щодо складової митної вартості товару (витрати на пакування) внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що поставка товару здійснювалася на підставі контракту на поставку продукції від 16.06.2014 року № 2737-HD/CN, укладеного між ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (Покупець) та NINGBO HOME-DOLLAR IMP.&EXP.CORP (Постачальник).

Відповідно до п. 2.2. Контракту № 2737-HD/CN ціна на товар розуміється згідно з умовами FOB - Нінгбо, Китай (у відповідності до «Інкотермс 2000»), якщо інше не обумовлено у специфікаціях, і включає в себе вартість завантаження товару у постачальника, вартість навантаження товару у постачальника, вартість пакування та маркування.

Таким чином, умовами контракту № № 2737-HD/CN визначено, що ціна на товар включає в себе вартість пакування, у звязку із чим відсутні підстави для окремого додавання вартості упаковки до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначенні митної вартості товару.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на безпідставність аргументів Митниці про те, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Щодо аргументів Митниці про те, що у наданому до митного оформлення коносаменті від 19.03.2018 року № 20-39 зазначено «Freight prepaid», тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте, до митного оформлення не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Позиція митного органу обґрунтована тим, що відповідно до п.6 ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Судом першої інстанції встановлено, що п.2.2. Контракту № 2737-HD/CH від 16.06.2014 року ціна на товар приймається відповідно до умов FOB-Нінгбо, Китай, якщо інше не обумовлено у специфікаціях, та включає в себе вартість навантаження товару у постачальника, вартість пакування та маркування.

Специфікацією № 201 від 26.01.2018 року до зазначеного контракту № 2737-HD/CH передбачено: умови поставки FOB Фужоу.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (клієнт) укладено з ТОВ «АССТРА УКРАЇНА» (експедитор) договір транспортного експедирування від 18.01.2017 року № AUZ 009-06.17.

У пункті 1.1. вказаного договору AUZ 009-06.17 передбачено, що експедитор зобовязується за плату та за рахунок клієнта виконати, а за необхідності також організувати виконання визначених цим договором послуг, повязаних з перевезенням вантажу, а клієнт зобовязується прийняти та сплатити належним чином надані послуги.

Конкретний перелік послуг та інформація про них зазначається у заявці на перевезення вантажу (пункт 1.2. Договору № AUZ 009-06.17).

28.01.2018 року сторонами було підписано заявку на перевезення вантажу морським транспортом № 23683/79142_2 до договору № AUZ 009-06.17, якою сторони погодили маршрут перевезення Фужоу, Китай Одеса, Україна, умови поставки FOB Фужоу. Погоджена вартість: еквівалент 2 420 USD/конт. У гривні по курсу НБУ на дату прибуття на митний термінал в Одесу: 1 400 USD комплекс транспортно-експедиційних послуг по перевезенню за межами території України, включаючи навантажувально-розвантажувальні роботи та доставку в порт завантаження; - 970 USD комплекс транспортно-експедиційних послуг по перевезенню на території України з урахуванням навантаження. Ставка включає всі послуги, вказані в підпунктах 1.3.1 1.3.16 договору транспортного експедирування, у випадку їх фактичної наявності.

Таким чином, будь-які витрати, які можуть виникнути під час перевезення вантажу за маршрутом Фужоу, Китай Одеса, Україна, в тому числі перевантаження з одного судна на інше, покладаються на експедитора.

Листом від 19.03.2018 року № 134 ТОВ «АССТРА УКРАЇНА» (експедитор) підтвердило, що всі можливі витрати на перевалку, розвантаження, навантаження, зберігання контейнерів у посередницьких портах по всьому шляху слідування включені у вартість послуг морського перевезення, обумовлених у відповідних заявках до договору транспортного експедирування № AUZ 009-06.17 від 18.01.2017 року.

На підтвердження виконання транспортування товару, позивачем надано акт здачі прийняття робіт від 26.03.2018 року №20-39, акт здачі-прийняття робіт від 26.03.2018 року № 20-39-1, платіжне доручення №745634 від 06.04.2018 року, платіжне доручення № 745644 від 06.04.2018 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість доводів відповідача щодо не підтвердження позивачем витрат на транспортування.

Відносно аргументів Митниці про те, що у поданих до митного оформлення додаткової угоди до контракту та інвойсі від 26.01.2018 № 18HDL0094TTF30 зазначена вартість товару за штуки, а в митній декларації у якості додаткових одиниць задекларовані пари, суд першої інстанції правильно виходив з того, що у Специфікації № 201 від 26.01.2018 року до Контракту №2737-HD/CN та інвойсі від 26.01.2018 року № 18HDL0094TTF30 вказана вартість товару за одиницю товару. Одиницею товару вважається цілісний показник товару, тобто у даному випадку під одиницею взуття (тапки) вважається пара, так як саме в такому вигляді товар підлягає реалізації.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано вказав на те, що декларантом вірно у митній декларації вказано одиниці товару.

Щодо аргументів Митниці про невідповідність страхового поліса вимогам Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, Митниці вказувала на те, що згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору. З цих підстав відповідач вказував на те, що наданий страховий поліс 5350 від 08.02.18 не відповідає вищезазначеним умовам.

Суд першої інстанції, надаючи оцінку вказаній позиції відповідача, обґрунтовано виходив з наступного.

Специфікацією № 201 від 26.01.2018 року до Контракту № 2737-HD/CN передбачено, що товар має бути поставлений на умовах поставки FOB-Фужоу/FOB-FUZHOU.

Відповідно до пунктів А.3. та Б.3. «Договори перевезення та страхування» терміну поставки FOB як у Продавця та і Покупця відсутні зобов'язання щодо укладення договорів страхування.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, шо при поставці товару на умовах FOB сторони самостійно вирішують, чи бажають вони застрахувати товар та в якій мірі.

ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» за Генеральним договором добровільного страхування вантажів від 01.02.2016 року № 01г6д, укладеним з АТ «Страхова компанія «АХА Страхування», здійснило добровільне страхування товару.

Згідно з пунктом 3 додаткової угоди № 2 від 01.02.2017 року до Генерального договору добровільного страхування вантажів від 01.02.2016 року № 01г6д страховий тариф складає 0,045% від страхової суми відповідно до пункту 2.3. Договору.

08.02.2018 року Сторонами підписано заяву на страхування окремого перевезення вантажу № 5350, якою передбачено, що товар за інвойсом № 18HDL0094TTF30 від 26.01.2018 року, вантажовідправник NINGBO HOME-DOLLAR IMP.&Eв'.CORP, вартість вантажу 1 547 413,83 грн. застраховано. Страхова сума складає 1 547 413,83 грн., страховий тариф % - 0,045, страховий платіж 696,34 грн.

Таким чином, витрати ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" на страхування у розмірі 696,34 грн. підтверджуються Генеральним договором добровільного страхування вантажів від 01.02.2016 року № 01г6д, додатковою угодою № 2 від 01.02.2017 року, заявою на страхування окремого перевезення вантажу № 5350 від 08.02.2018 року, які надані позивачем під час здійснення митного оформлення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що витрати на страхування були вірно розраховані декларантом. Позивач у повному обсязі надав відповідачу документи, що підтверджують розмір витрат на страхування, будь-які зауваження у відповідача щодо достовірності цих документів відсутні.

Щодо аргументів Митниці про те, що у ДСЕК від 06.10.2015 року № 05.03.02-03/45648 вказано код товару 6404, який повністю відрізняється від заявленого коду в МД UA500060/2018/008236 у графі 33 НОМЕР_1, суд першої інстанції правильно виходив з того, що висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 06.10.2015 р. № 05.03.02-03/45648 не є документом на підставі якого встановлюється митна вартість товару та не є таким, що впливає на визначення митної вартості товару за основним методом.

Таким чином, проаналізувавши аргументи відповідача, з якими останній повязує неможливість визначення ціни товару за зовнішньоекономічним контрактом, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Декларантом надані документи, які дозволяють ідентифікувати партії поставленого товару, а також дозволяють обчислити та перевірити митну вартість, заявлену декларантом. Доказів того, що вказані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, Митницею суду не надано.

При цьому, суд першої інстанції правильно виходив з того, що з огляду на законодавчо визначену компетенцію Митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлені у цій справі обставини не дають підстав для висновку про те, що надані декларантом до митного оформлення документи містили розбіжності, які не дозволяли визначити митну вартість товару за основним методом.

Крім цього, за наслідками розгляду справи, судом першої інстанції зроблено правильний висновок і про необґрунтованість визначення Митницею митної вартості товару за другорядним методом.

Так, у рішенні про коригування митної вартості товарів від 22.03.2018 року №UA500060/2018/000012/2 відповідачем зазначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз бази даних ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості товару №1 МД є більшим (МД № UA500040/2018/003089 від 19.03.2018 року ) та становить 6,58 дол. США/кг.нетто (1.4962 дол. США за пару), ніж заявлено декларантом - 4,03 дол. США/кг нетто (0,9165 дол. США за пару).

В той же час, відповідач не зазначив, який саме товар було оформлено за МД від 19.03.2018 року № UA500040/2018/003089, не порівнює характеристик оцінюваного товару та товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, не порівнює комерційні умови та умови поставки цих товарів.

Таким чином, оскільки у спірному випадку було встановлено те, що у своїй сукупності подані декларантом документи дозволяли обчислити та перевірити митну вартість, заявлену декларантом, а також те, що при застосуванні другорядного методу відповідачем необґрунтовано порівняння характеристик оцінюваного товару, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості оскарженого рішення Митниці про коригування митної вартості товарів.

Наслідком скасування рішення про коригування митної вартості є і скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оскільки її видано у звязку з прийняттям рішення про коригування митної вартості.

Таким чином, дослідивши встановлені обставини справи, аргументи відповідача, які наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської Митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року по справі №0440/5532/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, які визначені ст.329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 21.02.2019р.

Повне судове рішення складено 22.02.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк