Справа № 1940/1633/18
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/943/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Мікули О. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року (рішення ухвалено у м. Тернополі судом у складі головуючого судді Подлісної І. М., повний текст рішення виготовлений 10 грудня 2018 року) у справі № 1940/1633/18 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позивачка просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області № , № , № - всі від 08.08.2018, посилаючись на їх невідповідність вимогам чинного податкового законодавства.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 позивачці в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржила фізична особа-підприємець ОСОБА_1, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, без повного та об'єктивного з'ясування усіх обставин, що призвело до неправильного вирішення справи. Суд першої інстанції не взяв до уваги, що інспекторами ДФС під час проведення перевірки чинився тиск на працівника ОСОБА_2 Зокрема, ОСОБА_2, яка здійснювала продаж товарів в магазині позивачки, писала пояснення в присутності двох інспекторів, один з яких вказував як писати пояснення, що позбавило її можливості обдумати такі пояснення та призвело до того, що вона себе обмовила. Крім того, суд залишив поза увагою, що ціна пачки сигарет «Ротманс Демі» згідно з контрольною стрічкою про купівлю товару становила 29,90 грн, тому висновки податкового органу про продаж цигарок за завищеною ціною (30 грн) не відповідають фактичним обставинам справи.

Також помилковими є висновки суду першої інстанції щодо неоприбуткування позивачкою готівкових коштів на загальну суму 3245,70 грн, оскільки проведення готівкових коштів через РРО із роздрукуванням та підклеюванням в КОРО фіскальних чеків є свідченням того, що ці кошти були оприбутковані.

Крім того, судом не було застосовано до спірних правовідносин положення статті 250 Господарського кодексу України, оскільки порушення щодо неоприбуткування в повному обсязі готівкових коштів, встановлені перевіркою, мали місце в липні 2016 року, а податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем 08.08.2018, тобто, поза межами річного строку для застосування адміністративно-господарських санкцій.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

На апеляційну скаргу Головне управління ДФС у Тернопільській області подало відзив, в якому просить апеляційну скаргу позивачки залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що порушення позивачкою вимог податкового законодавства мали місце, що встановлено матеріалами перевірки та підтверджено в ході судового розгляду справи, тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем обґрунтовано.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Тернопільській області від 11.07.2018 № 1341, направлень від 11.07.2018 № 2273/14-03 та 2274/14-03, відповідно до п.75.1 ст.75, пп.80.2.2, 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, у присутності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та продавця ОСОБА_2, посадовими особами Головного управління ДФС у Тернопільській області було проведено фактичну перевірку магазину «Старий Гастроном», що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 1, м. Чортків, Тернопільська обл., де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1

Перед початком проведення фактичної перевірки, посадовими особами контролюючого органу на підставі пп.20.1.11 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України проведено контрольну розрахункову операцію, зокрема, придбано одну пачку сигарет «Rothmans DEMI» сині, за ціною 29,90 грн (фактично реалізовано за ціною 30,00 грн) та одну упаковку вина «Салюте Дольче» напівсолодке біле, місткістю - 1,0 л., міцністю 9,0-13% об. за ціною 42,00 грн. Загальна сума розрахункової операції становить 72,00 грн.

Проведеною перевіркою встановлено порушення порядку проведення розрахунків, а саме:

розрахункова операція на повну суму покупки (72,00 грн) не проведена через зареєстрований, опломбований та переведений у фіскальний режим роботи РРО, з роздрукуванням відповідного розрахункового документа, що підтверджують виконання розрахункової операції;

особі, яка отримує товар або послугу, не видано розрахунковий документ встановленої форми на повну суму покупки;

не здійснено облік готівкових коштів, в сумі 3245,70 грн, отриманих при проведенні розрахунків із застосуванням РРО у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО, на підставі фіскальних звітних чеків РРО;

встановлено факт реалізації тютюнових виробів за ціною, вищою від максимальної роздрібної ціни, встановленої виробником та яку нанесено на упаковку разом з датою їх виробництва.

За результатами перевірки відповідачем складено акт перевірки щодо дотримання суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв № 0256/19/00/1403/НОМЕР_4 від 12.07.2018.

31.07.2018 ОСОБА_1 подала заперечення на висновки акта перевірки, які податковим органом залишено без задоволення, про що позивачку повідомлено листом № 2377/6/19-00-14-03-11/15827 від 07.08.2018.

08.08.2018 Головним управлінням ДФС у Тернопільській області на підставі акта перевірки від 12.07.2018 прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ , яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 1 грн;

№ , яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано адміністративний штраф та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у сумі 10 000 грн;

№ , яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафну санкцію за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 16 228,50 грн.

Згідно з пунктами 1 та 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

Згідно з актом перевірки від 12.07.2018, посадовими особами Головного управління ДФС у Тернопільській області 11.07.2018 о 16 год. 14 хв. розпочато перевірку магазину «Старий Гастроном» фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Перед початком перевірки посадовими особами відповідача проведено контрольно-розрахункову операцію, а саме: придбано одну пачку сигарет «Rothmans DEMI» сині, за ціною 30,00 грн та одну упаковку вина «Салюте Дольче» напівсолодке біле, місткістю - 1,0 л., міцністю 9,0-13% об. за ціною 42,00 грн. Розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції на загальну суму 72,00 грн не роздрукований та не виданий покупцю.

На підтвердження проведення вказаної операції через РРО позивачка долучила до позовної заяви копію витягу контрольної стрічки про купівлю вищевказаного товару, однак згідно з даними контрольної стрічки РРО МАРІЯ-301 МТМ, фіскальний чек за купівлю сигарет «Rothmans DEMI» сині (ціна, вказана у фіскальному чеку - 29,90 грн) та однієї упаковки вина «Салюте Дольче» напівсолодке біле, місткістю - 1,0 л., міцністю 9,0-13% об. (ціна, вказана у фіскальному чеку - 42,00 грн) на загальну суму 71, 90 грн проведено через РРО 11.07.2018 о 16 год. 21 хв., тобто після початку проведення перевірки (перевірка розпочалася о 16 год. 14 хв.).

В поясненнях від 11.07.2018 (під час проведення перевірки) продавець ОСОБА_2, яка здійснювала продаж товарів, зазначила, що 11.07.2018 нею було реалізовано працівнику фіскальної служби одну упаковку вина «Салюте Дольче» напівсолодке біле, місткістю - 1,0 л., міцністю 9,0-13% об. по ціні 42,00 грн та одну пачку сигарет «Rothmans DEMI» сині по ціні 30,00 грн (ціна на пачці 28,50 грн, 10 коп. заокруглила, оскільки немає дрібної розмінної монети) на загальну суму 72,00 грн, чек не видала, тому що запрацювалась.

31.07.2018 в поясненнях, адресованих Головному управлінню ДФС у Тернопільській області, ОСОБА_2 зазначила, що пояснення від 11.07.2018 під час проведення перевірки були нею надані під тиском та за вказівками інспекторів ДФС. Згідно з встановленими фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 цінами, вартість сигарет «Rothmans DEMI» сині становила 29,90 грн, а вартість вина 42,00 грн, однак інспектор ДФС сказав їй написати, що сигарети продані нею по ціні 30,00 грн.

Також ОСОБА_2 пояснила, що її вини в невидачі фіскального чеку немає, оскільки розрахунок нею не був завершений через відсутність 10 копійок здачі. Вона мала намір поміняти гроші та видати здачу 10 коп., однак інспектор призупинив її дію та змусив зробити Х-звіт. 10 копійок здачі не видала від загальної суми чеку, тому що не було розмінної монети.

Оскільки під час написання пояснень 11.07.2018 вона була в стресовому стані, а інспекторами ДФС на неї чинився психологічний тиск, що полягав у диктуванні тексту пояснень, тому просила її пояснення від 11.07.2018 вважати недійсними.

Такі ж пояснення були надані ОСОБА_2 й у суді першої інстанції, прослухані в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 111 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Відповідно до пп. 14.106.106 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), тут і далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, максимальні роздрібні ціни - ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни.

Максимальні роздрібні ціни (МРЦ) на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до пп. 14.1.4 п. 14.1 ст. 14 ПК України, акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Згідно з п. 215.1 ст. 215 ПК України до підакцизних товарів належать тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну.

Підпунктом 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 ПК України встановлено, що для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків.

Отже, у роздрібній мережі продаж сигарет (з фільтром, без фільтру) здійснюється за цінами, не вищими за МРЦ, збільшеними на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Тобто до вартості пачки сигарет (з урахуванням податку на додану вартість та акцизного податку (крім акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів)), не вищої за МРЦ (100 відсотків), додається акцизний податок з роздрібної торгівлі підакцизними товарами - 5 відсотків вказаної вартості. Вартість пачки сигарет, вище якої не дозволено її реалізацію, можна отримати помноживши МРЦ (вказану на пачці) на 1,05.

Згідно з листом ДФС України від 20.01.2015 № 1519/7/99-99-19-03-03-17 «Про забезпечення сплати акцизного податку з роздрібного продажу», фактична роздрібна ціна, за якою продають тютюнові вироби має дорівнювати або бути меншою, ніж гранична роздрібна ціна тютюнових виробів.

Як видно з матеріалів справи, максимальна роздрібна ціна сигарет «Rothmans DEMI» сині, яка встановлена виробником, становила 28,50 грн. Гранична роздрібна ціна на сигарети «Rothmans DEMI» сині з врахуванням акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизними товарами становила 29,92 грн (28,50х1,05). Фактична роздрібна ціна на вказані сигарети становила 29,90 грн, що не оспорюється сторонами у справі.

Однак, згідно з відомостями, що вказані в акті перевірки від 12.07.2018, поясненнях продавця ОСОБА_2 від 11.07.2018, сигарети «Rothmans DEMI» сині були продані посадовій особі відповідача за ціною 30,00 грн. Крім того, розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції, не був роздрукований та не був виданий покупцю.

Статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 482/95-ВР встановлено відповідальність за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що відповідачем обґрунтовано застосовано до позивачки фінансові санкції за нероздрукування розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції відповідно до пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР та за продаж тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, збільшеними на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів, відповідно до статті 17 Закону № 482/95-ВР.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до пояснень ОСОБА_2 від 31.07.2018 , наданих в суді першої інстанції, оскільки ОСОБА_2 є продавцем магазину, власником якого є позивачка та в якому проводилася перевірка, тому зацікавлена в результатах розгляду даної справи.

Крім того, нероздрукування розрахункового документа та невидачу такого документа покупцю позивачка не спростовує, а лише пояснює, що продавець ОСОБА_2 не роздрукувала та не видала фіскальний чек, оскільки інспектор ДФС вимагав зробити Х-звіт.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що посадовими особами ДФС під час проведення перевірки чинився тиск на продавця ОСОБА_2 нічим у справі не підтверджені, окрім пояснень позивачки та самої ОСОБА_2

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 08.08.2018, яким до позивачки застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 16 228,50 грн, то апеляційний суд зазначає таке.

Згідно з актом перевірки від 12.07.2018 встановлено, що позивачкою не здійснено облік готівкових коштів, отриманих при проведенні розрахунків із застосуванням РРО МАРІЯ-301МТМ ф.н. , у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО, на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

В КОРО № від 04.07.2016 здійснено неповне оприбуткування готівкових коштів, а саме:

відповідно до Z-звіту № 1210 від 25.07.2016 сума становить 712,90 грн, а в КОРО оприбутковано 625,00 грн;

відповідно до Z-звіту № 1211 від 26.07.2016 сума становить 1052,10 грн, а в КОРО оприбутковано 977,10 грн;

відповідно до Z-звіту № 1212 від 27.07.2016 сума становить 1024,05 грн, а в КОРО оприбутковано 1001,15 грн;

відповідно до Z-звіту № 1213 від 28.07.2016 сума становить 920,65 грн, а в КОРО оприбутковано 521,80 грн;

відповідно до Z-звіту № 1214 від 29.07.2016 сума становить 1502,25 грн, а в КОРО оприбутковано 724,05 грн.

В КОРО № від 29.12.2017 здійснено неповне оприбуткування готівкових коштів, а саме:

відповідно до Z-звіту № 1744 від 02.01.2018 сума становить 2907,65 грн, а в КОРО оприбутковано 1024,80 грн.

Загальна сума неоприбуткованих готівкових коштів становить 3245,70 грн.

ОСОБА_3 (бухгалтер фізичної особи-підприємця ОСОБА_1), який був опитаний в суді першої інстанції як свідок, пояснив, що суми готівкових коштів були невірно вказані в КОРО внаслідок технічної помилки продавця, однак вважає, що такі кошти були оприбутковані, оскільки вірно зазначені в Книзі обліку доходів та витрат.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про Національний банк» № 679-XIV від 20.05.1999, Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

На виконання вимог Закону України «Про Національний банк України» з метою удосконалення та приведення у відповідність до вимог нормативно-правових актів України Правління Національного банку України затвердило Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні № 637 від 15.12.2004 (далі Положення № 637).

Згідно з пунктом 2.2 Положення № 637, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин та втратило чинність 05.01.2018, підприємства (підприємці) здійсняють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійсняють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до пункту 2.6 Положення № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Таким чином, системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Тобто, лише виконання цих дій в сукупності може свідчити про належне оприбуткування готівкових коштів. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Оскільки позивачкою не здійснено облік готівкових коштів, отриманих при проведенні розрахунків із застосуванням РРО у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО в загальному на суму 3245,70 грн, тому відповідачем обґрунтовано застосовано до неї фінансові санкції у вигляді штрафу відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Посилання апелянта на те, що проведення готівкових коштів через РРО із роздрукуванням та підклеюванням в КОРО фіскальних чеків є свідченням того, що ці кошти були оприбутковані, є помилковими та суперечать положенням нормативно-правових актів, які наведені вище.

Доводи апеляційної скарги щодо незастосування судом першої інстанції статті 250 Господарського кодексу України, апеляційний суд до уваги взяти не може, оскільки на спірні правовідносини положення вказаної статті не поширюються.

Зокрема, відповідно до частини другої статті 250 Господарського кодексу України дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність» та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Позиція апеляційного суду щодо застосування статті 250 Господарського кодексу України узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що міститься у постанові від 05.11.2018 у справі № 803/780/17 (реєстраційний № рішення 77661705)

За таких обставин, податкові повідомлення-рішення відповідача № , № , № від 08.08.2018, прийняті за результатами перевірки, оформленої актом від 12.07.2018, є правомірними, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для їх скасування.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року у справі № 1940/1633/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді О. І. Мікула
Д. М. Старунський
Повний текст постанови виготовлений 22.02.2019.