Справа № 200/14521/18-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 р. Справа№200/14521/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в якому просив визнати протиправним рішення Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.06.2018 року № 434 «Про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший», яким відмовлено ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов`язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи (служби) з 12.11.1972 року по 17.01.1975 року - служба у лавах Радянської Армії (02 р., 02 м., 05 дн.), з 26.02.1975 року по 12.07.1982 року - робота на посадах інструктора, завідуючого відділом Олександрівськького райокому ЛКСМ України (07р., 04м., 16дн.), з 12.07.1982 року - робота на посаді інструктора організаційного відділу Олександрівського райкому КПУ (05р., 01 м., 25 дн.); зобов'язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області перевести позивача на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", сплативши недоотриману суму пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в Добропільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. 24.04.2018 року ОСОБА_1 подав заяву про переведення його з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки його стаж державної служби на 01.05.2016 року складає більше 20 років.

Втім, рішенням відповідача від 27.06.2018 року в переведенні з одного виду пенсії на інший було відмовлено з огляду на недостатність стажу державної служби, а саме: відповідач не врахував періоди роботи позивача на виборних та відповідальних посадах у комсомольських та партійних організаціях та період служби позивача в лавах Радянської армії.

На думку позивача, такі дії відповідача порушують його конституційне право на соціальний захист, яке включає і право на призначення (переведення) пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

У тому числі позивач просив зобов'язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 26.12.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок пенсії і відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено засідання по справі на 24.01.2019 року.

18.01.2019 року представник відповідача до суду надав відзив проти адміністративного позову, з підстав, аналогічних викладеному в спірному рішенні, просив відмовити в задоволенні позову.

22.01.2019 року представник позивача через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

23.01.2019 року позивач через канцелярію суду надав відповідь на відзив, в якій підтримав позицію з приводу задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України.

Позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Добропільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1.

Як не заперечується сторонами, 24.04.2018 позивач звернувся до управління із заявою про переведення з пенсії за віком «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" (далі Закон № 889).

Рішенням № 434 відповідача від 27.06.2018 року відмовлено в переведенні з одного виду пенсії на інший. В обґрунтування рішення зазначено, що загальний страховий стаж позивача складає 46 років 3 місяці 1 день, в тому числі 5 років 6 місяців 29 днів роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, передбачених ст. 25 Закону України «Про державну службу».

Листом від 07.11.2018 року позивач звернувся до відповідача з приводу отримання інформації щодо визначення періодів, які не були враховані при розрахунку стажу.

У відповідь відповідачем повідомлено, що до стажу роботи на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України управлінням було зараховано періоди роботи з 04.03.2003 року по 21.01.2008 року на посаді головного спеціаліста відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства, на посаді начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Олександівської райдержадміністрації, а також роботи з 22.01.2008 року по 01.10.2008 року на посаді головного державного інспектора Красноармійського відділу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Донецькій області, що становить 5 років 6 місяців 29 днів.

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача в частині не зарахування до стажу державної служби періоду служби позивача в лавах Радянської Армії (з 12.11.1972 року по 17.01.1975); періодів роботи позивача з 26.02.1975 року по 12.07.1982 року на посаді інструктора, завідуючого відділом Олександрівського райкому ЛКСМ України; з 12.07.1982 року по 07.09.1987 року на посаді інструктора організаційного відділу Олександрівськького райкому КПУ, що порушує пенсійні права позивача щодо переведення з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію згідно Закону України від 10.12.2015 №889-УІІІ "Про державну службу".

Щодо зарахування до стажу державної служби періоду проходження служби в лавах Радянської Армії (з 10.11.1972 року по 17.01.1975 року), суд зазначає, що відповідно до пункту 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283, до стажу державної служби включаються також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, що узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного суду від 03.07.2018 по справі №569/350/17. Відтак період з 10.11.1972 року по 17.01.1975 року підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Згідно пункту. 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 (Порядок №283), до стажу державної служби включаються, зокрема, час підвищення кваліфікації з відривом від роботи, якщо до направлення на підвищення кваліфікації працівник працював у державному органі; час роботи в організаціях, передбачених абзацом 4 пункту 3 Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів виконавчої влади та інших державних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 року №1049 (Положення №1049), відповідно до якого до стажу роботи, який дає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених ст. 118 КЗпП України (зокрема, у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях).

Відповідно до ст. 118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Так, згідно з роз'ясненнями Міністерства юстиції України від 03 червня 1994 року №4-5-1156, погодженими з Кабінетом Міністрів України, до стажу державної служби зараховують період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії cт. 6 Конституції УРСР і внесення змін до cт. 7 Конституції УРСР (до 24 жовтня 1990 року).

Вказаними статтями за партійними, профспілковими і комсомольськими органами закріплювалося право на участь у здійсненні управлінських функцій. Відповідальною вважають посаду, на яку приймають колегіальним органом (постановою конференції, зборів, комітету, бюро) партійних, комсомольських та профспілкових організацій.

Згідно з п. 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах, зокрема, керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Так, у вказаному додатку міститься перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, періоди роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, до яких віднесено серед іншого, виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Діяльність ВЛКСМ була врегульована Статутом, прийнятим XIV з'їздом ВЛКСМ, із змінами, внесеними XV, XVII и XVIII з'їздами ВЛСМ.

Так, пунктом 11 цього Статуту було встановлено, що одним із керівних принципів організаційної побудови комсомолу є демократичний централізм, що означає, зокрема виборність усіх керівних органів комсомолу знизу доверху.

Пунктами 13,14 цього Статуту визначено, що вищим керівним органом комсомольської організації є: загальні збори (для первинних організацій), конференція (для районних, міських, окружних, обласних, крайових організацій), з'їзд (для комсомольських організацій союзних республік, для ВЛКСМ). Загальні збори, конференція або з'їзд обирають бюро або комітет, які є їх виконавчим органом та здійснює керівництво усією поточною роботою комсомольської організації.

Пунктом 41 цього Статуту встановлено, що окружний, міський, районний комітет комсомолу обирає бюро, в тому числі секретарів комітету.

Так, 26.02.1975 року позивач затверджений інструктором Олександрівського райкому ЛКСМУ-протокол № 21; 01.04.1979 року позивач затверджений завідуючим відділом комсомольських організацій Олександрівського робкому ЛКСМ України.-протокол від 20, 21 березня 1979 року.

12.07.1982 року позивач був затверджений на посаді інструктора організаційного відділу-Постановою бюро райкому Компартії України Донецької області - протокол №22.

Затвердження на зазначені посади здійснювалося за результатами звітних - виборчих зборів шляхом таємного голосування - тобто ці періоди роботи є роботами на виборчій посаді.

Відтак, не включення до стажу державної служби періоду роботи на посадах інструктора Олександрівського райкому ЛКСМУ, завідуючого відділом комсомольських організацій Олександрівського робкому ЛКСМ України, інструктора організаційного відділу є протиправним.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги наявність у трудовій книжці позивача усіх необхідних записів на підтвердження наявного у нього стажу роботи на посадах, період роботи на яких зараховується до стажу державної служби, суд дійшов до висновку, що рішення Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.06.2018 року «Про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший», яким відмовлено ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» є протиправним.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Керуючись зазначеним, з метою належного та повного захисту прав позивача, суд вважає за належне вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.06.2018 року «Про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший».

Відповідно, враховуючи вищенаведені висновки щодо протиправності спірного рішення, що спричинило його скасування, суд вважає за належне зобов`язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи (служби) з 12.11.1972 року по 17.01.1975 року - служба у лавах Радянської Армії (02 р., 02 м., 05 дн.), з 26.02.1975 року по 12.07.1982 року - робота на посадах інструктора, завідуючого відділом Олександрівськького райокому ЛКСМ України (07р., 04м., 16дн.), з 12.07.1982 року - робота на посаді інструктора організаційного відділу Олександрівського райкому КПУ (05р., 01 м., 25 дн.); зобов'язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області перевести позивача на пенсію відповідно до ст.. 37 Закону України "Про державну службу".

Щодо формулювання позовних вимог про «сплативши недоотриману суму пенсії», суд зазначає, що розгляду в судовому провадженні підлягають позовні вимоги за фактом іх існування, у той час як спір, направлений на майбутнє, вирішенню не підлягає. Таким чином вимоги щодо стягнення недоотриманої суми пенсії не підлягають врегулюванню.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Вказаною статтею Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов'язок суду зобов'язувати подати суб'єкта владних повноважень звіт про виконання судового рішення, тому підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд не вбачає.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, м. Добропілля, вул. Незалежності, 28А) про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок пенсії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.06.2018 року «Про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший», яким відмовлено ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи (служби) з 12.11.1972 року по 17.01.1975 року - служба у лавах Радянської Армії (02 р., 02 м., 05 дн.), з 26.02.1975 року по 12.07.1982 року - робота на посадах інструктора, завідуючого відділом Олександрівськького райокому ЛКСМ України (07р., 04м., 16дн.), з 12.07.1982 року - робота на посаді інструктора організаційного відділу Олександрівського райкому КПУ (05р., 01 м., 25 дн.)

Зобов`язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області перевести ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", яку призначити та розрахувати відповідно до Закону України "Про державну службу", починаючи з 24.04.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Стойка В.В.