Справа № 807/414/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3261/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року, прийняте суддею Ващиліном Р.О. о 16 годині 26 хвилині у місті Ужгороді у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( надалі - ФОП ОСОБА_1, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (надалі - ГУ ДФС у Закарпатській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень «С» № від 16.04.2018 року, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 36750,00 грн. та № від 16.04.2018 року, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 1,00 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року позов задоволений.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини виникли з приводу висновків відповідача, в тому числі, щодо непроведення ФОП ОСОБА_1 розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій та не видачу розрахункового документа встановленого взірця під час реалізації 21.03.2018 року iPhone 6 за ціною 7350 грн.

Необхідною умовою для застосування санкцій, передбачених п.1 ч.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», є факт одержання від покупця коштів за товар (послуги) в результаті переходу права власності на такий за результатом його реалізації.

В ході розгляду даної справи встановлено, що фактичного переходу права власності на телефон до особи, яка мала намір реалізувати такий товар не відбулося, оскільки товар залишився у продавця та був пред'явлений як речовий доказ.

Правомірність прийнятого рішення відповідач обґрунтовує тим, що позивачем було виписано гарантійний талон з відміткою «сплачено» за телефон, але покупець вподальшому відмовився його придбати.

Отже, реалізація товару в світлі як цивільного, так і податкового законодавства не відбулась.

Щодо оскарження податкового повідомлення - рішення № від 16.04.2018 року, то виходячи із питань регулювання ведення касових операцій в Україні, обов'язок суб'єкта господарювання здійснювати оприбуткування готівки в касі виникає в разі її фактичного надходження до каси в результаті реалізації продукції, якої не відбулось.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДФС у Закарпатській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що за наслідками перевірки встановлено, що позивачем не проведено розрахункової операції через РРО та не видано розрахункового документа під час реалізації складних побутових товарів.

Проведено аналіз ст. 3,17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

З обставин справи, ФОП ОСОБА_1 21.03.2018 року реалізовано телефон за ціною 7350 грн., проте мала місце відсутність обліку готівки на повну суму її фактичних надходжень у книзі обліку доходів і витрат.

Стосовно наявності iPhone 6 в позивача, то представниками податкового органу було проведено розрахункову операцію до початку перевірки платника податків. Вказаний товар отримано разом із гарантійним талоном з відповідною відміткою «оплачено», а пізніше повернуто в непошкодженому вигляді.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що працівниками Головного управління ДФС у Закарпатській області у період з 23 березня 2018 року по 27 березня 2018 року проведено фактичну перевірку господарської діяльності магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована за адресою АДРЕСА_1, суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 в присутності останнього, за результатами якої складено акт №001275 від 27.03.2018 року.

Згідно із висновками акту перевірки, посадовими особами контролюючого органу встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», пп. 18 п. 3 розділу І та п. 5, п. 11 розділу ІІ Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою НБУ від 29.12.2017 року №148.

Так, зокрема, встановлено факт не проведення ФОП ОСОБА_1 розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій та не видачу розрахункового документу встановленого взірця під час реалізації 21 березня 2018 року iPhone 6 64 Gb за ціною 7350,00 грн. Також встановлено факт не оприбуткування готівкових коштів в книжку обліку доходів на загальну суму 7350,00 грн.

За результатами проведеної податкової перевірки, відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- № від 16.04.2018 року, яким за порушення пп. 18 п. 3 розділу І та п. 5, п. 11 розділу ІІ Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року №148, до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 36750,00 грн.;

- № від 16.04.2018 року, яким за порушення п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 1,00 грн.

Стаття 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлює обов'язок суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказ, в тому числі:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Визначення поняттю «розрахункова операція» надається в ст. 2 Закону. Так, зокрема, такою є приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Таким чином, визначальною умовою, при виконанні якої у суб'єкта господарювання виникає обов'язок здійснювати розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій, є наявність факту реалізації товару.

В розумінні податкового законодавства під продажем (реалізацією) товарів необхідно розуміти будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів (пп. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 р.).

Отже, необхідною умовою для застосування санкцій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону, є факт одержання від покупця коштів за товар (послугу) в результаті переходу права власності на такий за результатами його реалізації.

Поняття права власності та порядок його виникнення врегульовано нормами Цивільного кодексу України №435-IV від 16.01.2003 р. Так, згідно ч. 1, 2 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві.

Судом встановлено, що фактично переходу права власності на iPhone 6 64 Gb до особи, що мала намір придбати такий, 21 березня 2018 року не відбулося, оскільки товар залишився у продавця - ФОП ОСОБА_1 та був пред'явлений останнім як речовий доказ.

Правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення № від 16.04.2018 року апелянт обґрунтовує виключно фактом виписки позивачем гарантійного талону на iPhone 6 64 Gb серії НОМЕР_1 з відміткою «Сплачено».

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що у зв'язку із тим, що переходу права власності на iPhone 6 не було, то і реалізація товару в розумінні податкового законодавства також не відбулася. Отже, враховуючи ту обставину, що грошові кошти ФОП ОСОБА_1 від покупця не отримував, суд цілком обґрунтовано зазначив, що розрахункова операція в розумінні норм Закону не відбулася.

Факт виписки гарантійного талону не доводить виникнення у позивача обов'язку щодо проведення операції через реєстратор розрахункових операції, якщо реалізація товару фактично не відбулася.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду про незаконність податкового повідомлення - рішення № від 16.04.2018 року, яке підлягає скасуванню, оскільки воно прийняте з урахуванням непідтвердженого факту контрольної закупки товару без застосування реєстратора розрахункових операцій. Причому, ніде подібного не зафіксовано.

Зазначена позиція апеляційного суду відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 07.03.2018 року у справі №818/905/17.

З приводу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 16.04.2018 року апеляційний суд зазначає наступне.

Пунктом 5 розділу ІІ Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року №148 (надалі - Положення) передбачено, що суб'єкти господарювання здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Суб'єкти господарювання здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до п. 11 розділу ІІ Положення готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі. Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств / відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги / застосуванням РРО та КОРО (у разі застосування КОРО без застосування РРО), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів / фіскальних звітних чеків (або даних розрахункових квитанцій).

Пунктом 39 розділу ІV Положення встановлює обов'язок установи/підприємства відображати у касовій книзі усі надходження і видачу готівки в національній валюті.

Згідно із визначенням поняття «готівкова виручка (готівка)», наданим пп. 4 п. 3 Розділу І Положення, такою є сума фактично одержаної готівки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), а також від операцій, що безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна.

Таким чином апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що обов'язок суб'єкта господарювання здійснювати оприбуткування готівки в касі виникає у разі її фактичного надходження до каси в результаті реалізації продукції.

Абзацом 3 п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» №436/95 від 12.06.1995 року встановлено відповідальність, в тому числі, фізичних осіб-підприємців за порушення норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, зокрема, за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

У зв'язку із встановленням відсутності факту реалізації 21 березня 2018 року iPhone 6 та відповідно не одержання ФОП ОСОБА_1 готівкової виручки в розумінні Положення від покупця, то контролюючий орган неправомірно застосував до позивача фінансові санкції, визначені нормами Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Крім того, апеляційний суд бере до уваги постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.06.2018 року у справі №308/3516/18, якою встановлено, що з протоколу №64/14-05 про адміністративне правопорушення від 27.03.2018 року випливає, що в ході проведення фактичної перевірки магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1, було встановлено факт не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій та невидача розрахункового документу встановленого взірця при продажі технічно складного побутового пристрою, а саме 21.03.2018 року був реалізований за готівкові кошти телефон IPhone 6 64gb за ціною 7350,00 грн. Чек РРО не роздруковувався та не видавався, чим порушено п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», чим вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проте, вина ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області залишити без задоволення, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 807/414/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення виготовлено 21.02.2019 року.