Справа № 855/45/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/45/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю: секретаря Мідянки А.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Краснощока А.І., Сліпачук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною бездіяльності, зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов адміністративний позов кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) до Центральної виборчої комісії (далі - відповідач, ЦВК), в якому він просить:

- визнати протиправною бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо нерозгляду поданої ним заяви від 08.02.2019 року про перешкоджання його діяльності як суб'єкта виборчого процесу з боку службових осіб Генеральної прокуратури України;

- зобов'язати Центральну виборчу комісію розглянути заяву кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 від 08.02.2019 року про перешкоджання його діяльності як суб'єкта виборчого процесу з боку службових осіб Генеральної прокуратури.

Позовні вимоги щодо протиправної бездіяльності відповідача обґрунтовані тим, що станом на 18.02.2019 року Центральна виборча комісія не прийняла жодного рішення за результатами розгляду його заяви від 08.02.2019 року про перешкоджання в реалізації його виборчих прав, як кандидата на пост Президента України, службовими особами Генеральної прокуратури України, що є протиправною бездіяльністю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 року відкрито провадження у справі №855/45/19.

Крім того, 18 лютого 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов адміністративний позов кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) до Центральної виборчої комісії (далі - відповідач, ЦВК), в якому він просить:

- визнати протиправною бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо нерозгляду поданої ним заяви від 08.02.2019 року про здійснення передвиборної агітації посадовими особами Березнівської районної державної адміністрації Рівненської області;

- зобов'язати Центральну виборчу комісію розглянути заяву кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 від 08.02.2019 року про здійснення передвиборної агітації посадовими особами Березнівської районної державної адміністрації Рівненської області.

Позовні вимоги в цій частині також обґрунтовані тим, що станом на 18.02.2019 року Центральна виборча комісія не прийняла жодного рішення за результатами розгляду його заяви від 08.02.2019 року про здійснення передвиборної агітації посадовими особами Березнівської районної державної адміністрації Рівненської області, що є протиправною бездіяльністю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 року відкрито провадження у справі №855/47/19.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 року справи №855/45/19 та №855/47/19 об'єднано в одне провадження, присвоєно справі №855/45/19 і справу №855/45/19 призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 годину 00 хвилин 19 лютого 2019 року.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому він просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що Центральною виборчою комісією не допущено протиправної бездіяльності, оскільки позивачу були надані відповіді на обидві його заяви за підписами членів ЦВК ОСОБА_5 (від 13.02.2019 року №21-36-902) та ОСОБА_6 (від 13.02.2019 року №21-22-895), в яких позивача було повідомлено, що у зв'язку з відсутністю у Комісії повноважень щодо проведення перевірки викладених у заявах чи повідомленнях відомостей про можливі ознаки вчинення злочину або адміністративного чи кримінального правопорушення, прийняття за ними рішень, вирішення питань про притягнення винних осіб до відповідальності, його заяви були надіслані до Національної поліції та Генеральної прокуратури України з проханням проінформувати заявника та Центральну виборчу комісію про результати їх розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у позові. Крім того, позивач зазначив, що ним подано заяви до відповідача, оскільки виявлено факти використання іншим кандидатом на пост Президента України адміністративного ресурсу, зокрема, проведення агітації шляхом використання рад регіонального розвитку. Також вказано, що службовими особами Генеральної прокуратури України, які здійснюють негласні слідчі (розшукові) дії щодо уповноваженого представника кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 у Центральній виборчій комісії з правом дорадчого голосу ОСОБА_2, що також, на думку позивача, порушує його права як кандидата на пост Президента України. Представником позивача наголошено про порушення Центральною виборчою комісією при розгляді заяв позивача Закону України «Про Центральну виборчу комісію», а також Регламенту Центральної виборчої комісії, затвердженого постановою ЦВК від 26.04. 2005 року № 72.

Представники Відповідача проти задоволення позову заперечували з викладених у відзиві підстав, наголошуючи на його необґрунтованості з огляду на те, що Комісією при розгляді поданих позивачем заяв у повній мірі дотримано положення законів України «Про Центральну виборчу комісію», «Про вибори Президента України». Також представник відповідача вказував на відсутність у ЦВК повноважень на розгляд питань, зазначених у поданих заявах, зокрема, встановлення факту вчинення протиправного діяння, тому такі заяви були направленні до відповідних органів, при цьому, наголошував, що член ЦВК наділений повноваженнями давати відповіді на звернення та направляти заяви до правоохоронних органів.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила наступне.

Так, кандидат на пост Президента України ОСОБА_1 08.02.2019 року у порядку ст.14 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» подав до ЦВК заяву про перешкоджання в реалізації його виборчих прав як кандидата на пост Президента України службовими особами Генеральної прокуратури України, які здійснюють негласні слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні №0000224 від 19.07.2016 року щодо уповноваженого представника кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 у Центральній виборчій комісії з правом дорадчого голосу ОСОБА_2 з метою отримання інформації стосовно змісту спілкування кандидата на пост Президента України з уповноваженим представником у Центральній виборчій комісії, а також спілкування уповноваженого представника з іншими особами під час виборчого процесу, що вказує на наявність в діях службових осіб Генеральної прокуратури України ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.157 Кримінального кодексу України (а.с.9-11).

Крім того, кандидат на пост Президента України ОСОБА_1 08.02.2019 року у порядку ст.14 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» подав до ЦВК заяву про здійснення передвиборної агітації посадовими особами Березнівської районної державної адміністрації Рівненської області, в якій просив розглянути її на засіданні Центральної виборчої комісії, після чого звернутися до Національної поліції для відповідного реагування, про результати перевірки та вжиті заходи зобов'язати Національну поліцію повідомити ЦВК у триденний строк з дня надходження заяви (а.с.50-52).

Враховуючи, що відповідач, отримавши обидві заяви 08.02.2019 року та до 13.02.2019 року не розглянувши їх на засіданні Комісії, він, на думку позивача, допустив протиправну бездіяльність, що стало підставою для звернення останнього до суду.

Розглядаючи даний позов, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), законами України «Про вибори Президента України» від 05.03.1999 року № 474-XIV, «Про Центральну виборчу комісію» від 30.06.2004 року № 1932-IV.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 6 ст. 103 Конституції України порядок проведення виборів Президента України встановлюється законом.

Так, відповідно до ст.3 Закону України «Про вибори Президента України» (далі - Закон № 474-XIV) вибори Президента України є рівними: громадяни України беруть участь у виборах на рівних засадах. Усі кандидати на пост Президента України мають рівні права і можливості брати участь у виборчому процесі. Рівність прав і умов участі у виборчому процесі забезпечується: забороною втручання органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування у виборчий процес, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Виборчий процес здійснюється на засадах: законності та заборони незаконного втручання будь-кого у цей процес; політичного плюралізму та багатопартійності; публічності та відкритості виборчого процесу; рівності всіх кандидатів на пост Президента України; рівності прав партій - суб'єктів виборчого процесу; свободи передвиборної агітації, рівних умов доступу кандидатів на пост Президента України до засобів масової інформації; неупередженості органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, закладів, установ і організацій, їх керівників, інших посадових і службових осіб до кандидатів на пост Президента України, партій (ч.2 ст.11 Закону України «Про вибори Президента України»).

Відповідно до ст.15 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» заяви та скарги, подані до Комісії, розглядаються у порядку, встановленому цим та іншими законами, а також Регламентом Центральної виборчої комісії. Заяви та скарги, які подані до Комісії під час виборчого процесу чи процесу референдуму і стосуються цього процесу, розглядаються Комісією протягом п'яти днів з дня надходження заяви або скарги, якщо інший строк не встановлено відповідним законом України про вибори або референдуми. Днем подачі такої заяви чи скарги вважається день фактичного отримання скарги Комісією. Заяви та інші звернення, які не стосуються виборчого процесу чи процесу референдуму або подані не під час такого процесу, розглядаються Комісією на загальних підставах, встановлених законом. Скарга, подана до Комісії, розглядається на засіданні Комісії. За підсумком розгляду скарги Комісія приймає рішення. Заява, подана до Комісії, за дорученням Голови Комісії або одного із його заступників попередньо розглядається членом Комісії. За підсумком попереднього розгляду заяви член Комісії може рекомендувати Комісії розглянути її на засіданні Комісії та прийняти рішення з приводу такої заяви. Якщо заява не вимагає прийняття рішення Комісії, член Комісії за дорученням Голови Комісії або одного з його заступників може надати відповідь заявнику від свого імені.

Відповідно до п.21 Регламенту Центральної виборчої комісії, затвердженого постановою ЦВК від 26 квітня 2005 року № 72, одержані Комісією звернення в день реєстрації подаються Голові Комісії, який дає відповідні доручення членам Комісії та працівникам Секретаріату Комісії, Служби розпорядника Реєстру щодо їх попереднього розгляду та надання відповіді.

Згідно п.23 Регламенту, якщо звернення не потребує прийняття рішення Комісії, член Комісії за дорученням Голови Комісії або у випадках, передбачених законом, заступник Голови Комісії може надати відповідь заявнику від свого імені.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.02.2019 Центральною виборчою комісією позивачу були надані відповіді на його заяви за підписами членів Центральної виборчої комісії, а саме: ОСОБА_5 №21-36-902 (а.с.21-22) та ОСОБА_6 №21-22-895 (а.с.48), якими позивача повідомлено про те, що у зв'язку з відсутністю у Комісії повноважень щодо проведення перевірки викладених у заявах чи повідомленнях відомостей про можливі ознаки вчинення злочину або адміністративного чи кримінального правопорушення, прийняття за ними рішень, вирішення питань про притягнення винних осіб до відповідальності, його заяви надіслані до Національної поліції та Генеральної прокуратури України з проханням поінформувати заявника та Центральну виборчу комісію про результати їх розгляду.

Водночас, порядок подання звернення до ЦВК визначений статтею 14 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» (далі - Закон).

Так, відповідно до частини першої статті 14 Закону, виборці, виборчі комісії, комісії з референдумів, інші суб'єкти виборчого і референдумного процесів, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, об'єднання громадян, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, іноземці та особи без громадянства, а також органи влади іноземних держав, міжнародні організації мають право звернутися до Комісії із зверненнями з питань, що належать до повноважень Комісії, в порядку, встановленому цим Законом, Законом України "Про звернення громадян" та іншими законами України. Звернення може бути подано як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне).

В свою чергу, згідно з частиною третьою цієї статті під зверненням за цим Законом слід розуміти:

1) заяву, в якій міститься прохання сприяти реалізації виборчих прав, права на участь у референдумі, надати консультативно-методичну допомогу чи рекомендації щодо підготовки та проведення виборів і референдумів, роз'яснення з питань застосування законодавства України про вибори і референдуми або в якій висловлюються думки, рекомендації, поради щодо вдосконалення законодавства України з питань виборів і референдумів та правового регулювання виборів і референдумів в Україні, стосовно покращання діяльності виборчих комісій, комісій з референдумів тощо;

2) скаргу, в якій міститься інформація про порушення законодавства України про вибори і референдуми та вимога забезпечити реалізацію і захист виборчих прав, права на участь у референдумі, законних інтересів суб'єктів виборчого і референдумного процесів, поновити порушені виборчі права та право на участь у референдумі.

Отже, законодавець розділяє поняття «заяви» і «скарги».

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, кандидат на пост Президента України ОСОБА_1 звернувся до ЦВК із заявою, а не зі скаргою.

Як наголошувалось вище, частинами п»ятою-сьомою статті 15 Закону визначено, що заява, подана до Комісії, за дорученням Голови Комісії або одного із його заступників попередньо розглядається членом Комісії. За підсумком попереднього розгляду заяви член Комісії може рекомендувати Комісії розглянути її на засіданні Комісії та прийняти рішення з приводу такої заяви. Якщо заява не вимагає прийняття рішення Комісії, член Комісії за дорученням Голови Комісії або одного з його заступників може надати відповідь заявнику від свого імені.

Позивач посилається на порушення відповідачем частини четвертої статті 13 Закону України «Про Центральну виборчу комісію», якою, зокрема, передбачено, що у разі виявлення у процесі розгляду питання на засіданні Комісії ознак вчинення злочину чи іншого правопорушення, Комісія приймає рішення про звернення до відповідних правоохоронних органів та передає їм відповідні матеріали. Правоохоронний орган, якому передані вказані матеріали, повідомляє Комісію про результати розгляду звернення чи вжиті заходи у встановлений законом строк.

Отже, позивач помилково вважає, що будь-яке звернення суб»єкта виборчого процесу підлягає розгляду на засіданні Комісії з прийняттям відповідного рішення, в той час, як порядок розгляду заяв і скарг є відмінним один від одного.

При цьому, відповідно до ч.4 статті 15 Закону, на засіданні Комісії розглядається скарга, а не заява, як зазначено у зверненні позивача.

Аналіз наведених норм Закону України «Про Центральну виборчу комісію» дає підстави для висновку про те, що Центральною виборчою комісією ці норми Закону під час розгляду звернень кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 дотримано, що, в свою чергу, свідчить про відсутність протиправної бездіяльності, про яку йдеться в позові.

Крім того, позивачем та його представником не доведено, що направлені до правоохоронних органів повідомлення за підписом членів ЦВК можуть залишитися без належного реагування з боку цих органів, або будуть виконані не у спосіб та не у відповідності до норм чинного законодавства на відміну від рішення Комісії.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини та докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення даного адміністративного позову.

При цьому, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, законами України «Про Центральну виборчу комісію» та «Про вибори Президента України» ст.ст. 2, 4, 5, 143, 194, 241, 246, 250, 268, 269, 271, 272, 273, 278 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною бездіяльності, зобов»язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку ч. 1 ст. 272 КАС України та може бути оскаржене до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у дводенний строк шляхом подачі апеляційної скарги через Шостий апеляційний адміністративний суд.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк

Головуючий суддя Губська Людмила Вікторівна

Судді: Степанюк Анатолій Германович

Карпушова Олена Віталіївна