Справа № 0640/4226/18
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0640/4226/18

Головуючий у 1-й інстанції: Черноліхов С.В.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

19 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року (судове рішення ухвалене 18 жовтня 2018 року, час ухвалення судового рішення не зазначено, дата виготовлення повного тексту судового рішення 25 жовтня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Житомирському районі та м.Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Поліщука Дениса Миколайовича про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення № РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 26.06.2018 державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Житомирському районі та м.Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Поліщука Дениса Миколайовича.

Позов мотивований тим, що позивач звернувшись до відповідача із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території с.Миролюбівки, отримав відмову у вчиненні таких дій. Вказана відмова обґрунтована невідповідністю поданих документів Закону України "Про Державний земельний реєстр" і Порядку ведення Державного земельного реєстру, а саме: анулюванням кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника, яка була розробником проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Вважає рішення державного кадастрового реєстратора необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки сертифікат інженера-землевпорядника є дійсним.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення №РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 26.06.2018 державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Житомирському районі та м.Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Поліщука Дениса Миколайовича.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань міськрайонного управління у Житомирському районі та м.Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 15.06.2018 до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Житомирському районі та м.Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області позивачем була подана заява про державну реєстрацію земельної ділянки разом з доданими до неї проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2025 га для ведення особистого селянського господарства в с.Миролюбівка Житомирського району Житомирської області.

Однак рішенням відповідача № РВ -018 від 26 червня 2018 року позивачу ОСОБА_2 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо відведення вказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (а.с.12).

Оскаржуване рішення мотивоване невідповідністю поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: анулюванням кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника, яка була розробником проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність земельної ділянки площею 0,2025 га ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території с.Миролюбівка Житомирського району Житомирської області.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що 17.11.2017 між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4, третя особа) укладено договір № 189 на виконання робіт по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться на території с.Миролюбівка Житомирського району Житомирської області (а.с.16), предметом якого являється зобов'язання ФОП ОСОБА_4 виконати роботи із землеустрою для виготовлення проекту відведення у власність земельної ділянки, підготувати документацію для державної реєстрації земельної ділянки, подати вказаний проект для реєстрації земельної ділянки та видати ОСОБА_2 витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Разом з тим, підставою для розроблення проекту землеустрою слугувало рішення Миролюбівської сільської ради №194 від 04.10.2017 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства на території Миролюбівської сільської ради" (а.с.29).

Рішенням відповідача № РВ -018 від 26 червня 2018 року позивачу відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо відведення вказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства .

Не погодившись із вказаним рішенням позивач оскаржила його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що державний кадастровий реєстратор Поліщук Д.М. не довів правомірності свого рішення щодо відмови у

внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправним та скасування рішення № РВ -018 від 26.06.2018.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Регулювання відносин, що виникають при веденні Державного земельного кадастру, здійснюється відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, цього Закону, законів України "Про землеустрій", "Про оцінку земель", "Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність", "Про захист персональних даних", інших законів України та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (ч.5 Закону № 3613-VI ).

Державний земельний кадастр є державною власністю.

Відповідно до ч.5 ст.5 Закону № 3613-VI, внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру визначені ст.21 вище вказаного Закону.

Зокрема, відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками (ч.1 ст.21 Закону № 3613-VI);

Відповідно до частини другої ст.79-1 Земельного кодексу України, формування земельних ділянок здійснюється: зокрема у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

За приписами частини другої ст. 24 Закону № 3613-VI державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

За змістом частини 14 статті 21 Закону № 3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється у строк, що не перевищує чотирнадцяти робочих днів з дня отримання відповідних документів, якщо цим Законом не встановлено інший строк для здійснення цих дій.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставами для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки відповідно до частиною шостою статті 24 Закону № 3613-VI є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відтак, відповідно до частини третьої статті 5 Закону № 3613-VI постановою № 1051 від 17 жовтня 2012 Кабінету Міністрів України затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок), який визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру.

Положеннями п.67 такого Порядку визначено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст.

Пунктом 110 Порядку вказано, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: 1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; 2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації); 3) електронний документ.

Зокрема, п.111 зазначеного Порядку, державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій: здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку зокрема в разі: - невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту.

Судом встановлено, що позивачем до відповідача була подана заява про державну реєстрацію земельної ділянки разом з доданими до неї проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2025 га для ведення особистого селянського господарства в с.Миролюбівка Житомирського району Житомирської області.

Разом з тим, проект землеустрою, містив наступні документи (а.с.20-61):

-пояснювальну записку щодо земельної ділянки площею 0,2025 га, розташованої на території с.Миролюбівка Житомирського району Житомирської області;

-заяву землекористувача;

- правовстановлюючі документи замовника: копія паспорту та ідентифікаційного коду;

- заява сільському голові про надання дозволу на розробку проекту землеустрою;

- рішення Миролюбівської сільської ради № 194 від 04.10.2017 року, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою;

-завдання на виконання робіт;

-довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 01.01.2016;

- схема розташування земельної ділянки площею та викопіювання з кадастрової карти ;

- договір оренди геодезичного обладнання та офісної техніки;

- звіт про виконанню GNSS-зйомки;

- прив'язка до пунктів ДГМ;

- перелік обмежень у використанні земельної ділянки;

-акт узгодження зовнішніх меж земельної ділянки;

- кадастровий план земельної ділянки;

- каталог координат кутів зовнішніх меж землекористування;

- відомість вирахування площ зовнішніх меж земельної ділянки;

- висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;

- схема перенесення в натурі (на місцевість) меж земельної ділянки;

- акт прийому-передачі межових знаків на зберігання;

Підставою для винесення відповідачем рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру в даному випадку відповідно до частиною шостою статті 24 Закону № 3613-VI слугувала невідповідність поданих документів вимогам законодавства, іншої підстави для відмови відповідачем не зазначено.

Державний кадастровий реєстратор у своєму рішенні посилається на ст.66 Закону України "Про землеустрій" та Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників, відповідно до якого розробнику документації із землеустрою анульовано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника.

Зокрема, відповідач, здійснивши моніторинг Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників виявив факт анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника ОСОБА_4, яка була розробником документації із землеустрою відповідно до статті 26 Закону України "Про землеустрій" на підставі договору №189 від 17.11.2017 укладеного з ОСОБА_2

Колегія суддів наголошує, що розробником документації із землеустрою була подана відповідачу ухвала суду від 02.04.2018 про забезпечення позову, відповідно до якої дію наказу № 49 від 27.03.2018 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів" зупинено.

Стосовно анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника, ОСОБА_4, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ст.68 Закону України "Про землеустрій" № 858-IV від 22 травня 2003 року (Закон № 858-IV) рішення про зупинення дії кваліфікаційного сертифіката сертифікованого інженера-землевпорядника приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у разі: невиконання вимог частини тринадцятої статті 66 цього Закону; зазначення завідомо неправдивих даних, що призвело до викривлення інформації в Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників.

Дія кваліфікаційного сертифіката поновлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у тижневий строк після усунення особою наявних зауважень.

Складення документації із землеустрою особою, яка не отримала кваліфікаційного сертифіката, яку позбавлено кваліфікаційного сертифіката або дія кваліфікаційного сертифіката якої зупинена, забороняється. Документація із землеустрою та технічна документація з оцінки земель, яка була підписана такою особою, є недійсною.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до наказу № 49 від 27.03.2017 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів" ОСОБА_4, анульовано кваліфікаційний сертифікат.

Однак, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 дія вказаного наказу Держгеокадастру в частині анулювання кваліфікаційного сертифікату №002549 від 19.02.2013 третьої особи зупинена. Зі змісту вказаної ухвали слідує, що зупинення дії оскаржуваного наказу полягає в тому, що на час дії способу забезпечення позову, положення цього акту не застосовується до правовідносин. Зупинений акт де-юре вважається не існуючим.

Отже документація із землеустрою, яка була розроблена та підписана ФОП ОСОБА_4 вважається дійсною, а твердження відповідача про недійсність такої документації спростовується матеріалами справи.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на те, що ФОП ОСОБА_4 не зверталася до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру стосовно включення інформації про сертифікованого інженера-землевпорядника до Державного реєстру, оскільки матеріалами справи підтверджено, що остання 24.04.2018 зверталася до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру із відповідною заявою (а.с.113).

Вказану заяву Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру отримала 26.04.2018, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с.114), однак як свідчить витяг з реєстру на не внесла зміни стосовно зупинення дії наказу № 49 від 27.03.2018.

Колегія суддів зазначає, що в подальшому рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19.07.2018 року було визнано протиправним і скасовано наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 49 від 27.03.2018 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів" у частині анулювання кваліфікаційного сертифіката № 002549 від 19.02.2013 року, зокрема інженера-землевпорядника ОСОБА_4 та зобов'язано Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру вчинити дії щодо поновлення в Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників дію кваліфікаційного сертифіката № 002549 від 19.02.2013 зокрема інженера-землевпорядника ОСОБА_4. Судове рішення набрало законної сили.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що державний кадастровий реєстратор Поліщук Д.М. не довів правомірності свого рішення щодо відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправним та скасування рішення № РВ -018 від 26.06.2018.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 лютого 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В.