Справа № 810/4190/18
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

15 лютого 2019 року № 810/4190/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до кадастрового реєстратора Відділу у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області Гаращенка Володимира Васильовича, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

за участю учасників справи:

- представник позивача: не з'явився,

- відповідач-1: не з'явився,

- представник відповідача-2: Чурпіна Ю.М., довіреність від 18.10.2018 №31-10-0.1-82/62-18,

- представник третьої особи: ОСОБА_5, ордер серії КС №523916 від 17.01.2019,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до кадастрового реєстратора Відділу у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області Гаращенка Володимира Васильовича, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області Гаращенка Володимира Васильовича від 05.04.2018 про внесення змін до Державного земельного кадастру щодо виправлення відомостей про координати поворотних точок земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, Процівська сільська рада, Бориспільського району, Київської області, кадастрові номера НОМЕР_1, НОМЕР_2 на підставі документації із землеустрою, виготовленої Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (АДРЕСА_1);

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області в особі Відділу у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області вирішити питання про внесення змін до Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_2, Процівська сільська рада, Бориспільського району, Київської області, кадастрові номера НОМЕР_1; НОМЕР_2, в частині відновлення відомостей про координати поворотних точок земельних ділянок до попередніх, тобто тих, які існували до внесення змін до конфігурації земельних ділянок на підставі документації із землеустрою, виготовленої землевпорядною організацією приватним підприємством "Земельний ресурс" ОСОБА_6 (АДРЕСА_1).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 відкрито провадження у справі №810/4190/18, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду, призначено підготовче судове засідання та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_3.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №810/4190/18 до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 15.02.2019, з'явився представник Головного управління Держгеокадастру у Київській області (відповідач-2) та представник третьої особи.

Позивач та відповідач-1 у судове засідання 15.02.2019 не з'явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином та своєчасно.

Суд зазначає, що 13.02.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла заява б/н від 13.02.2019 про залишення позову без розгляду на підставі статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з тим, що існує необхідність у з'ясуванні та спростуванні даних, що стали відомі на попередньому судовому засіданні у справі, що у свою чергу потребує значного часу та унеможливлює розгляд даної справи впродовж розумного строку та порушуватиме право особи на справедливий судовий розгляд.

Присутні у судовому засіданні представники відповідача-2 та третьої особи проти залишення позовної заяви без розгляду заперечували у зв'язку із тим, що вказана заява позивача б/н від 13.02.2019 про залишення позову без розгляду подана вже після початку розгляду справи по суті у порушення вимоги частини 2 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши заяву б/н від 13.02.2019 про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду.

Суд зазначає, що вказана правова норма не передбачає наявності розсуду суду при надходженні від позивача заяви про залишення позовної заяви без розгляду та імперативно визначає певний наслідок вчинення такої процесуальної дії як залишення позову без розгляду.

У той же час, суд звертає увагу, що відповідно до вимог частини 2 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті.

Тобто, положення частини 2 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України дозволяють подання заяви про залишення позову без розгляду виключно до початку розгляду справи по суті.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №810/4190/18 до судового розгляду по суті на 17.01.2019.

В судовому засіданні 17.01.2019 відкладено розгляд справи на 31.01.2019.

Отже, обставини справи свідчать, що розгляд справи по суті розпочато в першому судовому засіданні 17.01.2019, призначеному після закриття судом підготовчого провадження у справі.

Беручи до уваги той факт, що позивачем подано заяву б/н від 13.02.2019 про залишення позову без розгляду, а розгляд даної справи по суті вже розпочато, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду.

Крім цього, суд зазначає, що 17.01.2019 через канцелярію суду представником третьої особи подано клопотання про закриття провадження у справі №810/4190/18.

В обґрунтування вказаного клопотання представником третьої особи вказано, що підстави позову зводяться до того, що на підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_3, розробленої ФОП ОСОБА_6, державним кадастровим реєстратором Відділу у Бориспільському районі Гаращенком В.В. 05.04.2018 до Державного земельного кадастру були внесені виправлені відомості про земельні ділянки ОСОБА_3 із кадастровими номерами НОМЕР_2, :01:0190142 про координати поворотних точок меж земельних ділянок на підставі документації із землеустрою, що спричинили перетин з суміжними земельними ділянками позивача.

Також представником третьої особи відмічено, що позивач стверджує, що межі запроектованої ОСОБА_3 земельної ділянки не співпадають з межами земельної ділянки, що раніше належала попередньому власникові ОСОБА_7 Таким чином, позивач вважає, що має місце зміна конфігурації та кутів вказаних земельних ділянок, які не відповідають відомостям, що були встановлені під час виготовлення у 2010 році Технічної документації щодо складання (переоформлення) державних актів на землю ОСОБА_7 Крім цього, позивач вказує, що реєстрація змін спричинила накладення в Національній кадастровій системі із суміжними земельними ділянками, що належать позивачу.

Таким чином, на думку представника третьої особи, позовні вимоги позивача зводяться по суті до того, що спірною реєстраційною дією, вчиненою відповідачем-1 на підставі Технічної документації із землеустрою, порушено право власності позивача на земельну ділянку.

Враховуючи зазначене, представником третьої особи наголошено, що даний спір не є публічно-правовим та не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративна справа), наведеного у п.1 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Ознайомившись із клопотанням представника третьої особи про закриття провадження у справі №810/4190/18, позивачем 31.01.2019 подано через канцелярію суду заперечення на клопотання про закриття провадження по справі №810/4190/18, відповідно до яких позивач просить суд відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження по справі.

Так, в обґрунтування вказаних заперечень проти клопотання про закриття провадження по справі №810/4190/18 позивачем вказано, що предметом судового спору по даній справі - є рішення державного кадастрового реєстратора щодо внесення змін до Державного земельного кадастру щодо виправлення відомостей про координати поворотних точок земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, Процівська сільська рада, Бориспільського району, Київської області, кадастрові номера НОМЕР_1; НОМЕР_2, на підставі документації із землеустрою, виготовленої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, а не цивільно-правові відносини між позивачем та третьою особою - ОСОБА_3 Таким чином, позивач стверджує, що правовідносини у даній справі пов'язані з оскарженням рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, тобто відносяться до публічно-правових спорів.

При цьому, позивач звертає увагу, що питання правомірності/неправомірності набуття третьою особою - ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно - сусідню земельну ділянку, яка межує із земельною ділянкою позивача, позивач перед судом не порушував, адже такий спір між згаданими учасниками справи вирішувався в іншій справі судом цивільної юрисдикції. Таким чином, на думку позивача, спір у цій справі не має ознак приватноправового та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Розглянувши клопотання про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" указав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні цього Суду у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Однак, це не означає, що правопорядок в Україні допускає можливість звертатися з будь-якими позовами (позовними вимогами) до будь-якого суду, адже порядок здійснення судочинства в силу вимог статті 92 Конституції України визначається виключно Законами України, тому право на звернення до суду фізичні та юридичні особи мають здійснювати у порядку та спосіб, визначений законами з питань судочинства.

За приписами статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів.

Повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства визначаються Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих відносинах, у яких виник спір.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2200 га., кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проців, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №851302, виданим 16.03.2011 Процівською сільською радою.

Крім цього, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1200 га., кадастровий номер НОМЕР_5, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проців, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №851301, виданим 16.03.2011 Процівською сільською радою.

Судом встановлено, що вищезазначені державні акти на право власності на земельні ділянки із кадастровими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 виготовлені Управлінням Держкомзему у Бориспільському районі Київської області на підставі Технічної документації із землеустрою щодо складання документів для виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства.

У ході розгляду справи встановлено, що суміжним землекористувачем позивача є ОСОБА_3, який у 2013 році на підставі договорів купівлі-продажу від 09.09.2013 №-3857, №-3855 та №-3856 придбав у ОСОБА_7 наступні земельні ділянки:

- земельну ділянку площею 0,0943 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проців, призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - НОМЕР_2;

- земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проців, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - НОМЕР_3;

- земельну ділянку площею 0,0912 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проців, призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - НОМЕР_1.

Також, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №129585843 від 03.07.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. зареєстровано 10.09.2013 право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,0912 га, що належить ОСОБА_3.

Крім цього, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №129585077 від 03.07.2018 вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. зареєстровано 10.09.2013 право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0,2500 га, що належить ОСОБА_3.

При цьому, як вказує позивач у позовній заяві, у ході розгляду цивільної справи №359/9150/17, яка перебуває у провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи Процівська сільська рада Бориспільського району Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, позивачу стало відомо, що ФОП ОСОБА_6, незважаючи на наявність спору з питань добросусідства, розроблено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_3 із грубим порушенням законодавства щодо визначення механізму встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі договору №15 від 01.12.2017 ФОП ОСОБА_6 було розроблено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_3 на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

У подальшому, на підставі вищевказаної Технічної документації, розробленої ФОП ОСОБА_6 відповідно до договору №15 від 01.12.2017, державним кадастровим реєстратором Відділу у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області Гаращенком В.В. 05.04.2018 до Державного земельного кадастру були внесені відомості про земельні ділянки ОСОБА_3 із кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 про координати поворотних точок меж земельних ділянок на підставі документації із землеустрою, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 26.07.2018 №ПІ-702/1-739/0/63-18.

У позовній заяві позивач наголошує, що рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області Гаращенка В.В. від 05.04.2018 про внесення змін до Державного земельного кадастру щодо виправлення відомостей про координати поворотних точок земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, Процівська сільська рада, Бориспільського району, Київської області, кадастрові номера НОМЕР_1 та НОМЕР_2, спричинили перетин з суміжними земельними ділянками позивача.

У зв'язку з цим позивач просить суд визнати протиправним та скасувати вищевказане рішення державного кадастрового реєстратора та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області в особі Відділу у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області вирішити питання про внесення змін до Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_2, Процівська сільська рада, Бориспільського району, Київської області, кадастрові номера НОМЕР_1 та НОМЕР_2, в частині відновлення відомостей про координати поворотних точок земельних ділянок до попередніх, тобто тих, які існували до внесення змін до конфігурації земельних ділянок на підставі документації із землеустрою, виготовленої землевпорядною організацією приватним підприємством "Земельний ресурс" ОСОБА_6.

Таким чином предметом та підставами позову є визнання протиправним і скасування рішення державного кадастрового реєстратора про внесення змін до Державного земельного кадастру щодо виправлення відомостей про координати поворотних точок земельних ділянок на користь третьої особи, що пов'язане з порушенням прав позивача як власника суміжних земельних ділянок.

При цьому, судом встановлено, що у ході розгляду цивільної справи №359/9150/17, яка перебуває у провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області, 25 червня 2018 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області за вх. №13489 подано зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи Процівська сільська рада Бориспільського району Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області про скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 з внесенням відомості до Державного земельного кадастру про скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5.

Як вбачається із протоколу судового засідання Бориспільського міськрайонного суду Київської області, 04 липня 2018 року під час судового засідання по справі №359/9150/17 головуючим суддею Журавським В.В. прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до спільного розгляду з первинним позовом.

Вищевказане також підтверджується ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2018 про зупинення провадження у справі №359/9150/17.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зустрічний позов ОСОБА_3 у справі №359/9150/17 щодо скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 з внесенням відомості до Державного земельного кадастру про скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 свідчить про наявність спору про право на земельні ділянки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Суд зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Водночас, помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб'єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 березня 2018 року у справі № 184/2470/13, в постанові від 06 червня 2018 року у справі № 826/631/15.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №536/233/16-ц викладено правовий висновок про те, що розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Спір, на розгляд якого подано позов, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про внесення змін до Державного земельного кадастру щодо виправлення відомостей про координати поворотних точок земельних ділянок, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про внесення змін до Державного земельного кадастру щодо виправлення відомостей про координати поворотних точок земельних ділянок стосувалось прав іншої особи, а не позивача.

Таким чином, позовні вимоги зводяться по суті до того, що спірною реєстраційною дією, вчиненою відповідачем-1 на підставі Технічної документації із землеустрою, порушено право власності позивача на суміжні земельні ділянки.

Про наявність спору про право цивільне у розглядуваній справі свідчить наявність судової справи №359/9150/17, яка перебуває в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про скасування рішення щодо внесення змін до Державного земельного кадастру щодо виправлення відомостей про координати поворотних точок земельних ділянок є наслідком спору про право власності на земельну ділянку між позивачем та ОСОБА_3, третьою особою у даній справі, а тому має розглядатися як спір, що пов'язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано право власності щодо суміжних земельних ділянок.

Отже даний спір не є публічно-правовим, а є спором про цивільне право на земельну ділянку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на те, що вирішуваний спір не є публічно-правовим, натомість його належить розглядати у порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

За приписами частини 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Беручи до уваги наведену норму, суд роз'яснює позивачу, що він вправі звернутися з позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

У судовому засіданні 15.02.2019 проголошені вступна та резолютивна частини ухвали. Повний текст ухвали складений та підписаний 15.02.2019.

Керуючись статтями 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Закрити провадження в адміністративній справі №810/4190/18 за позовом ОСОБА_1 до державного кадастрового реєстратора Відділу у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області Гаращенка Володимира Васильовича, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

2. Роз'яснити позивачу його право звернутися до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

3. Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала у справі набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали підписано 15.02.2019 р.

Суддя Кушнова А.О.