Справа № 440/4220/18
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4220/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б., ,

за участю:

секретаря судового засідання Крутько О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача Шелиха В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення від 25.06.2018 № 184, зобов`язання призначити та виплачувати пенсію по інвалідності, як інваліду ВВВ, згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 20.06.2018.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення № 184 від 25.06.2018 року, оскільки вважає, що він має право на отримання пенсії на рівні з військовослужбовцями як службовець Радянської Армії, прирівняний до військовослужбовців Радянської Армії, які перебували в обмеженому контингенті Радянських військ в Демократичній Республіці Афганістан, згідно статті 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

02.01.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що інвалідом позивач визнаний з 02.06.2004 року, тобто пізніше трьохмісячного терміну після звільнення з військової служби, а тому відсутні підстави для переведення з пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" /а.с. 51/.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, про свідчить посвідчення інваліда війни серія НОМЕР_1 від 18.08.2010 року.

Відповідно до довідки МСЕК № 0391302 від 11.08.2010 року позивачу встановлена друга група інвалідності безстроково із зазначенням причини інвалідності - поранення одержано під час виконання інтернаціонального обов`язку в ДРА.

Згідно довідки Кременчуцького об`єднаного міського військового комісаріату № 66239 від 07.06.2018 року ОСОБА_1 працював по вільному найму у ЗС СРСР на посаді службовця начальника теплового господарства гарнізону з 18.12.1985 року по 25.11.1987 року в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку у ДР Афганістан) з 26.12.1985 року по 12.12.1987 року.

Свідоцтвом про хворобу Військово - лікарської комісії Кременчуцького ОМВК від 18.05.2004 року за наслідками медичного огляду ОСОБА_1 визначено наслідки вогнепального, осколочного поранення та контузії (1987 рік) у вигляді дисциркуляторної енцефалопатії другої стадії з вестибулоатактичним синдромом, церебросудинними пароксизмами, повної глухоти на ліве вухо, зміцнілих рубців підборіддя, лівої надбрівної області та лівого ахілового сухожілля. Поранення, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку.

Військовою частиною № НОМЕР_2 від 06.10.1987 року підтверджується отримання ОСОБА_1 14.05.1987 року контузії голови, закриту черепно - мозкову травму голови, рвані рани в область підборіддя та лівої глазниці; 29.08.1987 року отримав поранення в область лівого ахілового сухожілля при виконанні інтернаціонального обов`язку в Демократичній республіці Афганістан.

Згідно довідки Військової частини № 73954 від 26.11.1986 року № 516 ОСОБА_1 знаходився в районах бойових дій на території Демократичної республіки Афганістан.

20 червня 2018 року позивач звернувся до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області з заявою про переведення на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 184 від 25.06.2018 року позивачу відмовлено в переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у зв`язку з відсутністю документів про період проходження військової служби та висновку МСЕК про те, що інвалідність пов`язана з проходженням військової служби.

Не погодившись з рішенням Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 184 від 25.06.2018 року позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірному рішенню суд виходить з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно пункту б статті 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, встановлені цим Законом для військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей, поширюються також (якщо не передбачено інше) на: робітників і службовців відповідних категорій, що визначаються Кабінетом Міністрів України, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на військовій службі в період Другої світової війни чи на роботі у районах воєнних дій (на прифронтових ділянках залізниць, спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз, аеродромів тощо), і членів їх сімей.

Згідно пункту "а" статті 20 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" залежно від причини інвалідності особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, поділяються на такі категорії: особи з інвалідністю внаслідок війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Пунктом 1 частини 2 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 року № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено , що до переліку держав і періодів бойових дій на їх території серед інших відноситься Афганістан в період з квітня 1978 р. по грудень 1989 р.

Враховуючи вищевказані положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", виходячи з того, що позивач проходив службу по вільному найму в Демократичній республіці Афганістан в період з 26.12.1985 року по 12.12.1987 року та внаслідок цього отримав поранення, яке призвело до інвалідності, суд приходить до висновку, що дія Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" поширюється на позивача як на особу, яка має право на пенсію нарівні з військовослужбовцями строкової служби.

Згідно статті 18 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Згідно свідоцтва про хворобу Військово - лікарської комісії Кременчуцького ОМВК від 18.05.2004 року за наслідками медичного огляду ОСОБА_1 , комісія прийшла до висновку, що поранення, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку.

Таким чином, оскільки інвалідність позивача настала внаслідок поранення, яке виникло в період проходження служби, суд вважає, що позивач має право на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в незалежності від спливу тримісячного терміну після звільнення зі служби.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність спірного рішення, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (39630, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Велика Набережна, 9; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 184 від 25.06.2018 року.

Зобов`язати Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (39630, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Велика Набережна, 9; ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 20.06.2018 року та виплатити недоплачену пенсію з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 18.02.2019 року.

Суддя А.Б. Головко