Справа № 523/8920/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 523/8920/18

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

при секретарі - Філімович І.М.

за участю:

представника апелянта позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС про скасування постанов у справах про порушення митних правил,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Позивач ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови відповідача у справах про порушення митних правил № 2284/20900/18 та № 2285/20900/18 від 29.05.2018 року, а також закрити провадження у цих справах.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.04.2018 р. ОСОБА_3 на транспортному засобі з причепом «OPEL MOWANO», реєстраційний номер НОМЕР_3/НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_1 в'їхав в зону митного контролю відділу митного оформлення № 4 митного поста «Мостиська» Львівської митниці» ДФС.

В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та осіб, які в ньому переміщувались, за допомогою АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України було встановлено, що ОСОБА_3 28.01.2018 р. через митний пост «Кучурган» Одеської митниці ДФС ввіз на територію України автомобіль марки «OPEL MOWANO», реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1 та транспортний засіб марки «WEEKENDW350А», реєстраційний номер НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_2 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Одночасно було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 11.04.2018 р.

При цьому, під час митного контролю ОСОБА_3 пояснив, що автомобіль марки «OPEL MOWANO», реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1 знаходився на ремонті СТО ТзОВ «Трак Драйв» за адресою: Одеська область, с. Латівка, вул. Балтська дорога, 148г, на підтвердження чого ним були надані інспектору: акт виконаних робіт №ТД-00000511, рахунок-фактура № ТД-00000585, наряд замовлення №ТД-00000174, довідку ТзОВ «Трак Драйв», заяву-повідомлення Одеської митниці ДФС №906/10-29 від 05.02.2018 р.

Разом з тим позивач вказував на те, що не мав можливості доставити транспортний засіб марки «WEEKENDW350А», реєстраційний номер НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_2 до митного органу, оскільки цей транспортний засіб знаходився на ремонті ФОП ОСОБА_4 за адресою: м. Одеса, вул. Курська, 116/139, на підтвердження чого також надав акт виконаних робіт №09/04/2018, рахунок-фактуру №02/02/2018, картку відмови №иА500240/2018/00020, наряд-замовлення № 02 від 02.02.2018 р. При цьому позивачем було письмово проінформовано найближчий митний орган про обставини події та про факт поломок транспортних засобів.

За таких обставин позивач вважає оскаржувані постанови про порушення митних правил необґрунтованими та такими, що винесені з порушенням вимог закону, у зв'язку з чим підлягають скасуванню.

Відповідач, згідно відзиву на позов, не визнав заявлені позовні вимоги та просив відмовити в їх задоволенні, вказуючи на правомірність винесених постанов про порушення митних правил.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.

На вказане рішення ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким скасувати постанову Львівської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 2288/20900/18 від 29.05.2018 року, провадження у справі про порушення митних правил - закрити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

29 травня 2018 року Львівською митницею ДФС України в особі заступника начальника Львівської митниці ДФС України - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_5 винесено постанови у справі про порушення митних правил за №№2284/20900/18, 2284/200900/18 відповідно до яких ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на загальну суму 17 000,00 грн.

11 квітня 2018 року ОСОБА_3 на транспортному засобі з причепом «OPEL MOWANO», реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1 в'їхав в зону митного контролю відділу митного оформлення № 4 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС.

Державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_6 під час перевірки за допомогою АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що ОСОБА_3 28.01.2018 року о 16:21:42 год. через митний пост «Кучурган» Одеської митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль марки «OPEL MOWANO», реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1 та транспортний засіб марки «WEEKENDW350А», реєстраційний номер НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_2 без письмового декларування та без здійснення всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Підставою для прийняття контролюючим органом постанови №2284/20900/18 та №2285/20900/18 від 29.05.2018 року, що є предметом оскарження у даній справі, стали висновки відповідача про порушення позивачем граничного строку перебування транспортного засобу у митному режимі «транзит» та не переведення такого транспортного засобу у інший митний режим.

Ст. 95 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) були встановлені такі строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 3 статті 470 Митного кодексу України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до норм ч.2 ст.95 Митного кодексу України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.192 Митного кодексу України, у випадку якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), обставини непереборної сили визначено як надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події. Факт аварії чи дії обставин непереборної сили визначено як часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції (пункт 3 розділу 8 Порядку №657).

Згідно з пунктом 5 розділу 8 Порядку №657 якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Отже, підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене частиною 3 статті 470 МК України, є часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем, внаслідок саме аварії чи дії обставин непереборної сили, настання яких має бути належним чином підтверджено (доведено) та про них вчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) має бути повідомлено митний орган шляхом подання письмової заяви із зазначенням обставин події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

З викладеного вбачається, що такі факти як: вихід із ладу транспортного засобу та його подальший ремонт не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили, а отже відсутні підстави для звільнення позивача від сплати штрафу за порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №569/4632/16-а та у постанові від 02.11.2018 у справі №466/8893/16-а.

Доказів того, що ремонт ввезеного ОСОБА_3 на митну територію України в митному режимі «транзит» вищенаведеного транспортного засобу був здійснений у зв'язку із обставинами аварії або дії обставин непереборної сили апелянтом надано не було.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.