Справа № 317/2760/18
Суддя: Громова І. Б.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/317/5/2019
Справа № 317/2760/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.

при секретарі Коваль В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до т.в.о. інспектора відділу адміністративної практики лейтенанта поліції УПП в Запорізькій області ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі ДПП про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до т.в.о. інспектора відділу адміністративної практики лейтенанта поліції УПП в Запорізькій області ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі ДПП про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову від 14.08.2018 року серія АР № 632879, по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у відношенні ОСОБА_1

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що тимчасово виконуючим обовязки інспектора відділу адміністративної практики лейтенантом поліції Управління Патрульної Поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 14.08.2018 р. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (серія АР № 632879), відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Зазначає, що 14.08.2018 р. він рухався на належному йому автомобілі НОМЕР_1 по пр. Соборному у м. Запоріжжі, коли побачив у дзеркалі заднього виду машину патрульної поліції з ввімкненим проблисковим маячком. Після зупинки до нього підійшов представник патрульної поліції і попросив предявити документи. Зауважив, що він проїхав на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 п. 8.7 Правил дорожнього руху, та попросив пройти з ним до машини патрульної поліції для складення постанови про накладення адміністративного стягнення. В машині патрульної поліції ОСОБА_1 пояснив відповідачу, що проїхав на жовтий сигнал світлофора на перехресті пр. Соборного та вул. Першої Ливарної, не порушуючи Правил дорожнього руху, так як це було завершення маневру. В іншому випадку він міг би створити аварійну ситуацію. Пояснив, що у випадку гальмування, транспортний засіб, яким він керував, зупинився б посередині перехрестя, що могло завдати значної перешкоди руху. Зауважив, що керувався виключно п. 8.11 п. 8 Правил дорожнього руху, де визначено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору, не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 п. 8 Правил дорожнього руху, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатись далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вважає, що відповідачем при розгляді даної справи не в повному обсязі були дослідженні докази, тому підстав для винесення даної постанови не було.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, т.в.о. інспектора відділу адміністративної практики лейтенанта поліції УПП в Запорізькій області ОСОБА_2, у судове засідання не зявився, відзиву на позов не подав.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник відповідача - Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі ДПП, у судове засідання не зявився, відзиву на позов не подав.

З урахуванням вимог ч. 9 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.08.2018 р. тимчасово виконуючим обовязки інспектора відділу адміністративної практики лейтенантом поліції Управління Патрульної Поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР № 632879, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

За змістом вказаної постанови, поліцейський встановив, що водій ОСОБА_1 порушив п. 8.7.3 (ґ); п. 8.7 ПДР.

Згідно п. 8.7 ПДР світофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

Відповідно до п.п. ґ п. 8.7.3. ПДР жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів .

Відповідно до п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно п. 8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Наразі в матеріалах справи відсутні будь-які докази крім оскаржуваної постанови від 14.08.2018 року.

Інших доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, матеріали справи також не містять, хоча відповідач, усвідомлюючи зміст та характер заперечень ОСОБА_1, мав обєктивну можливість здійснити фото-, відеофіксацію адміністративного правопорушення, запросити свідків очевидців самої події, чи тих, які б підтвердили або спростували зазначені обставини.

У даному випадку відповідачем у встановленому порядку не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем п. 8.7.3 та п. 8.7 Правил дорожнього руху, хоча за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

З наведених підстав суд вважає за необхідне відповідно до ст. 286 КАС України скасувати постанову від 14.08.2018 р. про накладення на позивача адміністративного стягнення як таку, що є протиправною.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73-79, 159, 205, 211, 217, 227-228, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 632879 від 14.08.2018 р. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя І.Б. Громова