Справа № 540/2135/18
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2135/18
15 год. 45 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 19.06.2018 року № ХС1620/327/2НП/СПТД-ФС про накладення штрафу у розмірі 372300,00 грн.

Ухвалою від 12.10.2018 року позовну заяву залишено без руху, позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 12.10.2018 року вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Головного управління Держпраці у Херсонській області про накладення штрафу від 19.06.2018 оку № ХС1620/327/2НП/СПТД-ФС.

Ухвалою від 19.10.2018 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене на 15.11.2018 року о 15:00 год.

Ухвалою суду від 15.11.2018 року розгляд справи відкладений на 14.12.2018 року о 14:00 год. у зв'язку із неявкою відповідача по справі.

Ухвалою від 13.12.2018 року вирішено продовжувати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, судове засідання по суті замінено підготовчим засіданням. Продовжений строк підготовчого засідання на один місяць та призначене підготовче засідання на 17.01.2019 року о 10:00 год.

Ухвалою від 17.01.2019 року підготовче провадження закрите, справа призначена до судового розгляду по суті на 06.02.2019 року о 14:00 год.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Суду пояснив, що у період з 25.05.2018 року по 03.06.2018 року позивач перебувала на відпочинку за межами України, а тому про спробу проведення відповідачем 31.05.2018 року інспекційного відвідування магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", де позивач здійснює господарську діяльність, та складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 31.05.2018 року № ХС 1620/327НП та від 04.06.2018 року № ХС 1620/327/2НП, позивач дізналась після отримання постанови старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області про стягнення з ФОП ОСОБА_2 штрафу за порушення законодавства про працю у розмірі 372300,00 грн. За результатами проведення інспекційного відвідування відповідач прийняв постанову від 19.06.2018 року про накладення штрафу, яку позивач вважає незаконною та протиправною, оскільки дане рішення прийняте в порушення вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", а саме: інспекційне відвідування відбулось за відсутності фізичної особи-підприємця, до відома позивача не доведено яку інформацію необхідно було надати, направлення на перевірку, вимога про надання документів та акт про неможливість проведення інспекційного відвідування позивачу не вручено, що позбавило останню можливості надати пояснення та документи, які б спростували порушення, зазначені в акті від 31.05.2018 року № ХС 1620/327НП. Також позивач наголошує, що в акті від 31.05.2018 року зазначено, що під час спроби інспекційного відвідування магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" там знаходились громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які повідомили, що працюють у позивача продавцями-консультантами, втім позивач заперечує щодо допущення даних осіб до роботи та знайомства з ними. У свою чергу штраф накладено за недопуск до проведення перевірки, у той час, як складено акт про інспекційне відвідування, розмір штрафу не відповідає абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України. Посилаючись на викладене, просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

15.11.2018 року відповідач надіслав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на наступне. На підставі листа Дніпровської районної у місті Херсоні ради від 12.04.2018 року № 2-44/672 про порушення ФОП ОСОБА_2 трудового законодавства з питань працевлаштування найманих працівників, відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Херсонській області від 03.05.2018 року № 390, направлення від 03.05.2018 року № 499 у період з 31.05.2018 року по 01.06.2018 року інспектором праці здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 з питань додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин. 31.05.2018 року за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_2: м. Херсон, вул. Залаегерсег, 18 , ТРЦ "Фабрика", магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", інспектором праці було здійснено спробу провести інспекційне відвідування. На час проведення заходу контролю в магазині перебували продавці, які назвали себе ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та надали письмові пояснення про те, що їх роботодавцем є ФОП ОСОБА_2, в якої вони працюють продавцями-консультантами, а також повідомили про те, що ОСОБА_2 перебуває за межами України. Оскільки інспектору праці на його вимогу не було надано документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, останнім складний акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 31.05.2018 року № ХС 1620/327/НП та вимога від 31.05.2018 року № ХС 1620327/ПД про надання позивачем у строк до 04.06.2018 року документів для проведення інспекційного відвідування. Акт та вимога складені в двох примірниках, один з яких було отримано ОСОБА_3 Крім того, відповідач зауважує, що інспектор праці, яка проводила перевірку, в телефонному режимі зверталася до ФОП ОСОБА_2 з метою виконання вимоги щодо надання документів, але позивачем вимога проігнорована. Оскільки позивач у строк до 04.06.2018 року не надала документів та інформації стосовно предмету перевірки на виконання вимоги від 31.05.2018 року, інспектор праці 04.06.2018 року склала Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ХС1620/327/2НП, який став підставою для прийняття рішення про призначення розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю. Про розгляд справи позивача повідомлено шляхом направлення на її адресу засобами поштового зв'язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та вручено завчасно. Справа про накладення штрафу розглянута у відповідності до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509. Посилаючись на наведені вище обставини, відповідач стверджує про існування законних підстав для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу, а спірну постанову вважає такою, що прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, з використанням повноважень, у порядку, у спосіб та з метою, з якою таке повноваження надано. Просить відмовити у задоволенні позову.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи відповідач не забезпечив явку представника у судове засідання, не повідомивши про причини неявки та не надавши заяви про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).

Таким чином, суд розглядає справу за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець 30.04.2015 року. Основним видом економічної діяльності позивача є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

На підставі листа Дніпровської районної у місті Херсоні ради від 12.04.2018 року №2-44/672, начальник Головного управління Держпраці у Херсонській області 03.05.2018 року видав наказ № 390 про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 юридична адреса реєстрації АДРЕСА_1, фактична адреса здійснення діяльності - вул.Залаегерсег,18, м. Херсон, ТРЦ "Фабрика", магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1".

03.05.2018 року головному державному інспектору Венгер О.В. видано направлення № 499 про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 з питання дотримання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин у період з 31.05.2018 року по 01.06.2018 року.

31.05.2018 року інспектором праці Венгер О.В. проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_2 за адресою: м. Херсон, вул. Залаегерсег, 18, ТРЦ "Фабрика", магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", за результатами якого складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування № ХС 1620/327/НП, зі змісту якого слідує, що інспекційне відвідування неможливо провести у зв'язку з створенням перешкод у діяльності інспектора праці: ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; відсутність документів, ведення яких передбачено законодавством про працю. Також інспекційне відвідування проведено у присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_6. Даний акт про отриманий ОСОБА_3, що підтверджується відміткою на примірнику самого акту.

31.05.2018 року інспектор праці Венгер О.В. сформовано вимогу про надання/поновлення документів № ХС 1620/327/ПД, відповідно до якої ФОП ОСОБА_2 надано строк для усунення порушень до 04.06.2018 року до 10:00 год. та зазначено перелік документів, які необхідно надати. Інспекційне відвідування зупинене на один робочий день. На зворотньому боці вимоги зазначено, що один примірник вимоги отримав продавець-консультант ОСОБА_7 31.05.2018 року.

04.06.2018 року інспектором праці Венгер О.В. складено акт № ХС 1620/327/2НП про неможливість проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2, в якому зазначено про неможливість проведення інспекційного відвідування у зв'язку із створенням перешкод у діяльності інспектора праці: ненадання інформації, необхідної для прведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

07.06.2018 року перший заступник начальника ГУ Держпраці у Херсонській області Франкевич Т.І. прийняв рішення № ХС 1620327/2НП/СПТД про розгляд справи про накладення штрафу за результатами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2, яку призначено на 19.06.2018 року о 12:00 год.

19.06.2018 року перший заступник начальника ГУ Держпраці у Херсонській області Франкевич Т.І. на підставі акту інспекційного відвідування від 04.06.2018 року № ХС 1620/327/2НП виніс постанову № ХС1620/327/2НА/СПТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_2 штрафу в розмірі 372300,00 грн. за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України

Не погоджуючись з правомірністю даної постанови, позивач звернувся з позовом про її скасування.

Надаючи оцінку обгрунтованості доводів позивача про протиправність постанови про накладення штрафу, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Згідно із п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Пунктом 7 Положення № 96 визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється з урахуванням вимог статей 259-265 Глави XVIII Кодексу законів про працю України (далі-КЗпП україни).

Так, статтею 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю, зокрема, юридичними особами, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування) визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 (далі - Порядок № 295).

За приписами пункту 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань.

Пунктом 5 Порядку № 295 визначено, що інспекційні відвідування проводяться: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; 6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки"); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Звернення фізичних осіб, стосовно яких порушено правила оформлення трудових відносин, працівників і роботодавців може бути подане через уповноваженого представника.

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5 - 7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник.

Інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 33 цього Порядку, підлягає повідомній реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку його проведення.

Тобто, п. 5 Порядку № 295 визначено чіткий перелік підстав для проведення інспекційного відвідування, серед яких: за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

Як вбачається зі змісту наказу від 03.05.2018 року № 390, підставою для призначення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 зазначено п. 5 Порядку № 295, інформація Дніпровської районної у місті Херсоні ради (лист від 12.04.2018 р. № 2-44/672).

На підтвердження наявності підстав для призначення інспекційного відвідування позивача, відповідач надав лист Дніпровської районної у місті Херсоні ради від 12.04.2018 року № 2-44/672 "Щодо виявлення та усунення порушень трудового законодавства з питань працевлаштування найманих працівників суб'єктом господарської діяльності" у переліку якого зазначено ФОП ОСОБА_2

Таким чином наказ від 03.05.2018 року № 390 про проведення інспекційного відвідування позивача прийнятий за наявності підстав, визначених п. 5 Порядку № 295.

Згідно із п.п. 8, 9 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Відповідно до п. 14 Порядку № 295 під час проведення інспекційного відвідування об'єкт відвідування має право, зокрема: 1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; 2) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню; якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10 цього Порядку; 3) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 не було повідомлено про проведення інспекційного відвідування. Доказів того, що таке повідомлення могло завдати шкоди інспекційному відвідуваню відповідачем не надано.

Як вбачається з акту від 31.05.2018 року № ХС 1620/327/НП, спроба провести інспекційне відвідування здійснена інспектором праці за відсутності ФОП ОСОБА_2 або уповноваженої нею особи, внаслідок чого позивач була позбавлена можливості надавати пояснення стосовно питань, які були предметом інспекційного відвідування, докази, які спростовують вказані в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування порушення вимог трудового законодавства.

Як підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією закордонного паспорту НОМЕР_2 та не заперечується відповідачем, ОСОБА_2 у період з 25.05.2018 року по 03.06.2018 року перебувала за межами України, відтак не була на не могла бути присутньою під час спроби інспектора праці провести інспекційне відвідування 31.05.2018 року та надати відповідні документи і пояснення.

Відповідачем зазначено, що примірник акту від 31.05.2018 року та вимогу від 31.05.2018 року про надання документів було вручено ОСОБА_3, який на час інспекційного відвідування перебував в магазині, назвав себе продавцем - консультантом магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" та надав пояснення інспектору праці.

Суд зауважує, що матеріали інспекційного відвідування не містять документів, які б посвідчували особу ОСОБА_3 Тобто акт перевірки та вимога не були вручені у порядок та у спосіб, що передбачені Порядком № 295, а відтак позивач був позбавлений можливості у строк до 04.06.2019 року надати витребувані документи.

Крім того, відповідач у відзиві зазначає, що 04.06.2019 року о 17.03 годині, інспектором праці здійснено телефонний дзвінок ФОП ОСОБА_2 з метою витребування згідно вимоги документів, але остання відмовилася надавати будь - які документи, про що під номером 128 зафіксовано в журналі обліку міжміських дзвінків по управлінню з питань праці. Проте будь-яких доказів на підствердження даного факту відповідачем не надано.

Підпунктом 6 п. 11 Порядку № 295 визначено, що інспектори праці під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин мають право фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.

Таким чином, факт проведення інспекційного відвідування інспектор праці має право фіксувати засобами відеотехніки.

Позивач стверджує, що не використвує працю найманих працівників, та не знає осіб на прізвище ОСОБА_3 та ОСОБА_6

З огляду на те, що відповідач не фіксував засобами відеотехніки спробу провести 31.05.2018 року інспенкційне відвідування магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" та знаходження в магазині осіб, що назвали себе ОСОБА_3 та ОСОБА_6, суд погоджується із доводами позивача про відсутність належних доказів того, що дані особи взагалі знаходились на об'єкті відвідування та ОСОБА_3 31.05.2018 року були вручені вимога про надання документів та акт про неможливість провести перевірку.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок №509) визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення".

Відповідно до п. 3 - Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу. 07.06.2018 року відповідач прийняв рішення про призначення справи до розгляду на 19.06.2018 року о 12.00 год.

19.06.2018 року винесена оскаржувана постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови на ФОП ОСОБА_2 накладено штраф за невиконання вимоги № ХЄ1620/327/ГІД від 31.05.2018 року про надання документів, а в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування № ХС 1620/327/2НП від 04.06.2018 року зазначено, що інспекційне відвідування неможливо провести у зв'язку зі створенням перешкод у діяльності інспектора праці: ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Відповідно до абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Абзацом шостим ч. 2 ст. 265 КЗпП України передбачено, що за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

В абзаці другому ч. 2 ст. 265 КЗпП України зазначено, що у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Таким чином, позивача притягнуто до відповідальності за недопущення до перевірки та створення перешкод у проведенні перевірки з питань додержання законодавства про працю щодо допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Таким чином, суд дійшов висновку, що під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 та під час розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю відповідачем не встановлено та належними доказами не підтверджено факт створення позивачем перешкод у проведенні перевірки з питань додержання законодавства про працю та факт використання позивачем найманої праці без належного оформлення трудових відносин.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 90 КАС України).

На переконання суду, надані відповідачем докази порушення позивачем абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України не є достатніми, оскільки не дають змоги дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування.

Беручи до уваги ті обставини, що відповідачем не надано суду належних доказів створення позивачем перешкод у проведенні перевірки з питань додержання законодавства про працю, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем у спосіб, визначений законодавством, факту недопущення інспектора праці до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю та створення перешкод у її проведенні.

Тобто, докази порушення позивачем абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС визначено перелік критеріїв, на відповідність яким суд повинен перевірити рішення (дії, бездіяльність) суб'єкта владних повноважень у справах про їх оскарження.

На виконання вимог статті 77 КАС України відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак не довів законності притягнення позивача до відповідальності за порушення трудового законодавства.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що відповідач, приймаючи спірну постанову, діяв необґрунтовано, не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, відтак оскаржена постанова не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС та підлягає скасуванню.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 у повному обсязі.

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 139, 143, 194, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Херсонській області від 19.06.2018 року № ХС1620/327/2НП/СПТД-ФС про накладення штрафу у розмірі 372300,00 грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1, 73008, АДРЕСА_2) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3723 (три тисячі сімсот двадцять три) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Херсонській області (, 73003, м.Херсон, вул. Тираспільська, 1).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 18 лютого 2019 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 11240100