Справа № 1540/4221/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/4221/18

Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.

Місце та час укладення судового рішення « 15:07», м.Одеса

Повний текст судового рішення складений 07.11.2018 р.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Чугунова С.О.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Бойчевої Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокуратури Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до прокуратури Одеської області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2018р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до прокуратури Одеської області про визнання протиправним та скасування наказу від 03.08.2018 року №1595к щодо звільнення його з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно розшукову діяльність, дізнання та досудове розслідування управління нагляду у кримінальному провадженні у сфері транспорту прокуратури Одеської області у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури, згідно з п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру».

На думку позивача, спірний наказ про його звільнення є протиправним, оскільки відповідачем не дотримано вимог ст.49-2 КЗпП України, абз.9 п.11 Положення про організацію кадрової роботи в органах прокуратури щодо належного попередження його про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці до звільнення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2018р. позов задоволений з підстав того, що відповідачем при прийнятті наказу від 03.08.2018 року №1595к про звільнення ОСОБА_3 не дотримано вимог ст.49-2 КЗпП України, ст.60 Закону України «Про прокуратуру», абз.9 п.11 Положення про організацію кадрової роботи в органах прокуратури.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом при вирішенні справи вимог закону, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що з серпня 2005 року позивач працює в органах прокуратури.

Наказом прокурора Одеської області від 22.12.2014 року №3008к позивач був призначений на посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно розшукову діяльність, дізнання та досудове розслідування управління нагляду у кримінальному провадженні у сфері транспорту прокуратури Одеської області.

Наказом Генерального прокурора України від 15.07.2015 року №68ш у штатному розписі прокуратури Одеської області скорочено посаду, яку обіймав позивач.

З жовтня 2015 року по березень 2018 року ОСОБА_3 перебував у відпустці по догляду за дитиною.

10.04.2018 року згідно наказу прокуратури Одеської області від 15.03.2018 року №445к, позивач приступив до роботи після відпустки для догляду за дитиною. /а.с.13/

11.04.2018 року прокуратурою Одеської області письмово попереджено позивача про наступне вивільнення відповідно до 49-2 КЗпП України. /а.с.15-16/

Наказом прокуратури Одеської області від 11.04.2018 року №572к позивачу надано відпустку з 07.05.2018 року по 09.06.2018 року. /а.с.14/

11.06.2018 року прокуратурою Одеської області письмово попереджено позивача про наступне вивільнення відповідно до 49-2 КЗпП України. /а.с.15-16/

Наказом прокуратури Одеської області від 11.06.2018 року №936к позивачу надано відпустку з 12.06.2018 року по 31.07.2018 року. /а.с.23/

З 05.07.2018 року до 27.07.2018 року, з 03.08.2018 року до 18.08.2018 року позивач перебував на лікарняному. /а.с.24,37/

28.07.2018 року Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів направлено прокурору Одеської області подання №11/2/4-8499вих-18, яким запропоновано звільнити ОСОБА_3 з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно розшукову діяльність, дізнання та досудове розслідування управління нагляду у кримінальному провадженні у сфері транспорту прокуратури Одеської області на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» (ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури). /а.с.25-27/

Наказом прокуратури Одеської області від 03.08.2018 року №1595к позивача звільнено з посади в органах прокуратури начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно розшукову діяльність, дізнання та досудове розслідування управління нагляду у кримінальному провадженні у сфері транспорту прокуратури Одеської області у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймав посаду (пункт 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру») у перший робочий день після закінчення його тимчасової непрацездатності. /а.с.28/

Не погоджуючись з наказом про звільнення позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності звільнення позивача виходячи з наступного.

Законом, який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України, є Закон України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст.4 Закону організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.16 зазначеного Закону, незалежність прокурора забезпечується, зокрема, особливим порядком його призначення на посаду та звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Згідно з ст.60 Закону України «Про прокуратуру» прокурор звільняється з посади особою, уповноваженою цим Законом приймати рішення про звільнення прокурора, за поданням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, якщо: 1) прокурор не подав заяву про переведення до іншого органу прокуратури протягом п'ятнадцяти днів; 2) в органах прокуратури відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення; 3) прокурор не успішно пройшов конкурс на переведення до органу прокуратури вищого рівня.

Відповідно до ст. 49-2 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України) про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2018 року прокуратурою Одеської області було винесено попередження про вивільнення ОСОБА_3 №11-524-18вих, яке під підпис вручене йому того ж дня. /а.с.42-43/

Водночас, судом встановлено, що відповідач не ознайомив позивача 11.04.2018 року з переліком вакантних посад на які може бути здійснено його переведення, тобто прокуратурою області не було запропоновано ОСОБА_3 іншу роботу на вакантній посаді прокуратури Одеської області.

Так, в матеріалах справи відсутні докази ознайомлення позивача зі списком вакантних посад станом на 11.04.2018 року. Вказаний список вакантних посад від 11.04.2018р. не містить відомостей щодо його отримання та ознайомлення позивачем, на відміну від списку вакантних посад від 11.06.2018р. /а.с.46-49/

Разом з тим, 11.06.2018 року прокуратурою Одеської області винесено попередження про вивільнення ОСОБА_3 №11-7106-18вих, з яким його було належним чином ознайомлено 11.06.2018 року. При цьому, від запропонованих вакантних посад позивач відмовився. /а.с.48-49/

Таким чином, суд першої інстанції з належних обґрунтованих підстав дійшов до висновку, що саме з 11.06.2018 року, коли ОСОБА_3 був одночасно попереджений про вивільнення та йому під особистий підпис було запропоновано вакантні посади, у відповідача розпочався перебіг двомісячного строку передбаченого ст. 49-2 КЗпП України щодо наступного вивільнення працівника з одночасним запропонуванням іншої роботи.

Отже, з урахуванням вказаного двомісячного строку, наказ про звільнення стосовно ОСОБА_3 можливо було прийняти не раніше 11.08.2018 року.

Однак, наказ прокуратури Одеської області №1595к про звільнення ОСОБА_3 прийнято 03.08.2018 року, тобто з порушення двомісячного строку передбаченого ст.49-2 КЗпП України.

Водночас, відповідно до п. 11 розділу V «Звільнення прокурора з посади» Положення про організацію кадрової роботи в органах прокуратури, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України №351 від 18.12.2017 року звільнення прокурора у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості посад прокурорів органу прокуратури здійснюється у визначеному Законом порядку за поданням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів з дотриманням гарантій, передбачених законодавством про працю.

Наказ Генерального прокурора про внесення змін до структури та штатного розпису або про скорочення кількості посад прокурорів органу прокуратури не пізніше наступного дня після його видання надсилається керівнику прокуратури (самостійного структурного підрозділу) для виконання та ознайомлення з ним підпорядкованих працівників.

Під час визначення переважного права залишення на роботі враховується рівень кваліфікації і продуктивності праці, зокрема досвід роботи прокурора в органах прокуратури, у тому числі на адміністративних посадах, ефективність виконання службових обов'язків, покладання виконання обов'язків за вищою посадою у разі відсутності основного працівника, підвищення кваліфікації, наявність наукового ступеня, вченого або почесного звання (якщо їх діяльність збігається за профілем з науковим ступенем, вченим або почесним званням), заохочень, застосування заходів дисциплінарного та матеріального впливу, а також інші обставини, які впливають на продуктивність і результативність праці.

За рівних умов продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам з урахуванням положень частини 2 статті 42 кодексу законів про працю України.

Не підлягають внесенню та розгляду пропозиції щодо вивільнення працівників, стосовно яких законодавством про працю України передбачено гарантії щодо заборони звільнення, крім випадків повної ліквідації органу прокуратури.

У разі скорочення однієї або декількох посад в органі прокуратури (структурному підрозділі) керівник прокуратури (самостійного структурного підрозділу), в якому відбулися такі зміни, у 5-денний строк з дати отримання копії відповідного наказу вивчає результати діяльності працівників відповідного органу прокуратури (структурного підрозділу) з метою визначення тих, які підлягають можливому подальшому вивільненню.

Інформація щодо працівників місцевої прокуратури, які підлягають можливому вивільненню, надається керівником цієї прокуратури до кадрового підрозділу регіональної прокуратури разом із документами, що підтверджують рівень кваліфікації і продуктивності праці та інші передбачені законодавством обставини, які враховуються під час визначення переважного права залишення на посаді. Керівники самостійних структурних підрозділів регіональних прокуратур та Генеральної прокуратури України таку інформацію, погоджену із заступником керівника відповідного органу прокуратури згідно з розподілом обов'язків, надають до кадрових підрозділів відповідних прокуратур.

За результатами опрацювання кадровим підрозділом наданих матеріалів прокурору, який підлягає вивільненню, вручається письмове попередження за підписом уповноваженого керівника прокуратури та одночасно надаються відомості про всі наявні вакантні і тимчасово вакантні посади у відповідному органі прокуратури із зазначенням вакансій, для заміщення яких Кваліфікаційно -дисциплінарною комісією прокурорів оголошено конкурс.

Після спливу двомісячного строку з дати вручення попередження та у разі відмови прокурора від переведення в установленому порядку на іншу посаду в тому самому органі прокуратури чи переведення на посаду до іншого органу прокуратури або у разі відсутності посад, на які може бути здійснено переведення, уповноважений керівник прокуратури надсилає до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів інформацію для внесення подання про звільнення такого прокурора з посади.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.06.2018 року прокуратура Одеської області направила лист №11-861вих-18 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо внесення подання про звільнення ОСОБА_3 /а.с.25-27/

Отже, направлення зазначеного листа від 13.06.2018 року №11-861вих-18 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів суперечить положенням абз.9 п. 11 розділу V «Звільнення прокурора з посади» Положення про організацію кадрової роботи в органах прокуратури, оскільки з моменту ознайомлення позивача з попередженням про вивільнення та одночасним запропонуванням вакантних посад (11.06.2018 року) не сплинув двомісячний строк, передбачений ст.49-2 КЗпП України.

Крім того, не зважаючи на відмову позивача від запропонованих посад, ОСОБА_3 на підставі ст.60 Закону України «Про прокуратуру» мав право протягом п'ятнадцяти днів подати заяву про переведення до іншого органу прокуратури, а тому передчасне направлення листа 13.06.2018 року №11-861вих-18 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у протиріч вимогам Закону порушило право позивача на працю.

Отже, оскільки матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем, при прийнятті спірного наказу від 03.08.2018 року №1595к щодо звільнення ОСОБА_3, ст. 49-2 КЗпП України, ст.60 Закону України «Про прокуратуру» та абз.9 п.11 Положення про організацію кадрової роботи в органах прокуратури, тому суд першої інстанції з належних правових підстав дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні справи правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції відповідно до 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокуратури Одеської області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 21.02.2019р.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.