Справа № 240/226/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Житомир справа № 240/226/19

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Капинос О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов"язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 26.12.2018 щодо відмови у підготовці подання до органів Державної казначейської служби України про повернення сплаченого збору на обов"язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 2360,04 грн., що становить 1 відсоток від вартості нерухомого майна, зазначеної у договорі купівлі-продажу такого майна, внесених 16.08.2018.

-Зобов"язати сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області подання про повернення сплаченого збору на обов"язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 2360,04 грн., що становить 1 відсоток від вартості нерухомого майна, зазначеної у договорі купівлі-продажу такого майна, на рахунок позивача.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено в поверненні надміру сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості, оскільки позивач звільнений від сплати збору згідно з п. 9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", як особа, що придбала житло вперше, у зв'язку із чим позивач просить зобов'язати відповідача вчинити дії та направити подання до Державної казначейської служби України щодо повернення вказаних коштів в судовому порядку.

Ухвалою від 18.01.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 19.02.2019.

В судове засідання позивач не з"явився, повідомлений про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Просив у заяві у позові відмовити згідно поданого відзиву. В обґрунтування відзиву зазначено, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями щодо визначення прав власності громадян на нерухоме майно та звільнення від сплати збору осіб, що придбавають майно вперше. Крім того, оскільки позивач сплатив внесок на рахунок УДК в Печерському районі м.Києва, тому для повернення помилково сплачених внесків позивач повинен звернутися в Головне управління Пенсійного фонду в м.Києві.

Відповідно до ч.3 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасник справи у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.

Враховуючи приписи ч.3 та ч.9 ст.205 КАСУ суд вважає за можливе справу розглянути без участі сторін у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу жилого приміщення в гуртожитку від 16 серпня 2018 року №2172, засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С., було придбано жиле приміщення в гуртожитку загальною площею 18.8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Вказане підтверджується договором купівлі-продажу , витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 16.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С. та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта. (а.с.18-22)

При нотаріальному посвідченні Договору позивачем було сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 2360,04 гривень, що становить 1 відсоток від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна.

Вказане підтверджується квитанцією від 16.08.2018 №261410100. (а.с.23)

19 грудня 2018 року позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про внесення подання до Державної казначейської служби України про повернення йому безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 2360,04 гривень, що становить 1 відсоток від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, внесених ним 16 серпня 2018 року, оскільки:

по перше - придбав житло вперше та відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування;

по друге - відповідно до п. 1 ч.1 ст. 21 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" маю гарантовану державою компенсацію та пільгу зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

На вказану заяву відповідач надав відповідь від 26.12.2018 №В-5358 зазначивши, що підставою для звільнення від сплати збору з операцій купівлі продажу майка осіб, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла, є документи видані органами, до компетенції якого належить введення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. До компетенції органів Пенсійного фонду не належить питання підтвердження факту придбання особою житла вперше. Враховуючи зазначене, підстав для повернення збору з операцій купівлі - продажу майна в органах Пенсійного фонду не встановлено. Крім того, будь яке спірне питання може бути вирішено в судовому порядку. (а.с. 25)

Позивач, вважаючи такі дії протиправними, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 року (далі - Закон України № 400/97-ВР).

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України № 400/97-ВР платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані у Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.1998 року (далі - Порядок №1740).

Згідно з п. 15-1 Порядку №1740 збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку №1740 передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Аналіз наведених норм свідчить, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Факт купівлі позивачем житла вперше підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, відповідно до якої слідує, що за позивачем окрім придбаної кімнати №46 більше в Реєстрі права власності на нерухоме майно ніякого житла не рахується.

Щодо протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду щодо відмови позивачу у направленні подання до Державної казначейської служби України про повернення помилкового сплаченого збору.

Представник відповідача у відзиві стверджує, що протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області у даному випадку відсутня, оскільки кошти позивачем сплачені на рахунок УК у Печерському районі м.Києва.

Суд погоджується з такими доводами.

Частиною 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Мінфіну № 787 від 03.09.2013 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Згідно з п. 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Отже, повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України.

Разом з тим, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державного казначейства України з відповідних рахунків, відкритих в органах Державного казначейства України згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів (п.15 Порядку).

Згідно платіжного документу від 16.08.2018 № 261410100, долученого до позовної заяви встановлено, що за значені кошти у сумі 2360,04 грн. сплачено на рахунок для зарахування надходжень до загального фонду державного бюджету, про що свідчать перші 4 цифри рахунку 6007 (Рахунки для зарахування надходжень до загального фонду державного бюджету відкриваються за балансовим рахунком 3111 Плану рахунків). Отримувач: УК у Печерському районі.

У даному платіжному документі зазначено код 24140500, який у відповідності до напрямку платежу, згідно Класифікації доходів бюджету, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 №11, відповідає найменуванню надходжень бюджету - "Збір з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна".

Отже, кошти від операції купівлі-продажу нерухомого майна надійшли на розрахунковий рахунок відкритий в УК в Печерському районі м.Києва. (Згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено код отримувача 38004897).

Відповідно до п. 15 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету здійснюється з того бюджету, до якого такі кошти були зараховані.

У відповідності до вимог п. 7 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28- 2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485, Головне управління Фонду під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє з місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Тобто, взаємодію з УК в Печерському районі м.Києва здійснює Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

У п. 10 Порядку №787 вказано, що заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету.

Враховуючи п.7 Положення та п.10 Порядку, саме вказаний територіальний орган Пенсійного фонду України є органом, що контролює сплату вказаного у позовній заяві ОСОБА_1 платежу та виключно який вправі, згідно Порядку, сформувати та подати відповідно подання для повернення коштів саме до управління державної Казначейської служби України у Печерському районі м. Києва .

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач в спірних правовідносинах діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, а відтак жодним чином не порушив права та інтереси позивача, оскільки заява про повернення коштів була подана до неналежного органу, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м.Житомир,10003, ) про визнання дій протиправними, зобов"язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос