Справа № 489/7679/18
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 489/7679/18 провадження №2-а/489/12/19
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Буряченка Д.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 1 роти 2 батальйону ОСОБА_3 щодо складення постанови про адміністративне правопорушення серії НК № 686965 від 04.12.2018 без розгляду справи, вивчення доказів та грубими порушеннями чинного КУпАП та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 686965 від 04.12.2018

В позові вказав, що 04.12.2018 близько 09 год. 20 хв. на автомобілі ГАЗ 3302, номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. Троїцькій в м. Миколаєві по крайній правій смузі не порушуючи ОСОБА_4 дорожнього руху та пристебнутий ременем безпеки. По дорозі в нього задзвонив мобільний телефон, внаслідок чого він зупинився біля бордюру для відповіді на дзвінок. Через деякий час, поруч з ним зупинився автомобіль патрульної поліції і до нього підійшов поліцейський, який не представившись почав вимагати показати вміст кузова автомобіля. Після виконання вказаної вимоги працівник поліції запросив документи для перевірки. Повернувшись до кабіни автомобіля він предявив документа, але поліцейський застосувавши фізичну силу почав забирати в нього документи з рук. Після того поліцейський пішов до патрульного автомобіля та висловивши декілька безпідставних звинувачень у його адресу запропонував розписатись в отриманні копії постанови. На зауваження про нечитабельність постанови запропонував придивитись.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, так як її винесено за відсутністю розгляду справи про адміністративне правопорушення, порушення у фактичному місці розгляду справи, а також невірну кваліфікацію його дій.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.01.2019, з урахуванням вимог статті 286 КАС України, відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання відповідач не зявився, на виконання ухвали суду від 28.01.2019, відзив та належним чином засвідчену копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 686965, до суду не подав, що не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних в ній доказів, оскільки факт належного повідомлення відповідача про судове засіданні підтверджується витягом з журналу курєра суду.

Суд, вислухавши присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.12.2018, серія НК № 686, вбачається, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом із непристебнутим паском безпеки та не ввімкнення аварійної світлової сигналізації при зупинку транспортного засобу на вимогу працівника поліції.

З наданої позивачем копії постанови (яка йому в свою чергу була надана особою, яка розглянула справу), інформація викладена в графах місця скоєння та суті адміністративного правопорушення, опису обставин, установлених при розгляді справи, фактично є нечитабельною.

Також з наданого позивачем відеозапису, який досліджено в судовому засіданні, вбачається, що після отримання нечитабельної копії постанови він про це зазначив працівнику поліції та попросив його належним чином скласти копію постанови, проте останнім було проігноровано вказану вимогу.

Встановленні обставини є порушенням процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме право на захист, що є істотним порушенням як законів України, так і п.п. «а», «b» ч.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Обставини правопорушення, за яким ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, судом фактично встановлювались з адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Між тим, відповідачем не було надано суду жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Наявність однієї тільки постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Крім того, під час складення матеріалів про адміністративне правопорушення працівник поліції повинен діяти зокрема у відповідності з вимогами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція),

Так, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст.279 КУпАП, п.9 розділу III Інструкції).

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наданого позивачем відеозапису вбачається, що поліцейський порушуючи вимоги Інструкції та ст. 280 КУпАП, проігнорувавши розгляд справи про адміністративне правопорушення та виніс оскаржувану постанову. На вимогу позивача про дослідження доказів, відповідачем було повідомлено, що розгляд вже відбувся. Під час розгляду справи не було заслухано позивача, не досліджено доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. За ч.2 цієї статті в справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи обставини по справі та досліджені докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи фактичну відсутність у справі доказів, які б підтверджували порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху, і винесення інспектором патрульної поліції постанови, яка за змістом не відповідає ст. 283 цього Кодексу, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом скасування постанови та закриття провадження у справі, що відповідає п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Вимога позивача в частині визнання дій інспектора патрульної поліції незаконними задоволенню не підлягає, так як не відповідає змісту ст. 286 КАС України, яка встановлює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, в тому числі і рішення, які повинен прийняти суд при вирішенні спору по суті.

Наведена норма дозволяє суду скасувати рішення суб'єкта владних повноважень рішення та прийняти один із пропонованих даною нормою варіантів, зокрема, закрити провадження у справі, у випадку відсутності у діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, а тому у задоволенні вимог позивача в частині визнання дій відповідача протиправними слід відмовити

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 686965 від 04.12.2018, винесену відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Пятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: https://court.gov.ua/sud1416/.

Учасники судового розгляду:

позивач ОСОБА_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1;

відповідач інспектор 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б;

Суддя І.В. Коваленко