Справа № 520/9479/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 р. № 520/9479/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Шляхової О.М.

при секретареві судового засідання - Молчановій О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61001 РНОКПП НОМЕР_1) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" ОСОБА_2 (б-р Тараса Шевченка, 35, м. Київ, 01032; ЄДРПОУ банку: 38619024) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», що полягає у не включенні даних про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по Договорам типу «Суперкапітал» (фінансовий) (з виплатою процентів в кінці строку) з небанківськими фінансовими установами: ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» (): Договір № 980-032-000236444 від 11.05.2016 року, Договір № 980-032-000234453 від 11.05.2016 року, Договір №980-032-000210452 від 25.03.2016 року; ТОВ «КРЕДИТНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ЦЕНТР» (): Договір № 980-032-000214474 від 01.04.2016 року на суму 166364,69 грн. (сто шістдесят шість тисяч триста шістдесят чотири гривні 69 коп.);

- зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» включити дані про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по Договорам типу «Суперкапітал» (фінансовий) (з виплатою процентів в кінці строку) з небанківськими фінансовими установами: ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» (): Договір № 980-032-000236444 від 11.05.2016 року, Договір № 980-032-000234453 від 11.05.2016 року, Договір №980-032-000210452 від 25.03.2016 року; ТОВ «КРЕДИТНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ЦЕНТР» (): Договір № 980-032-000214474 від 01.04.2016 року на суму 166 364,69 грн. (сто шістдесят шість тисяч триста шістдесят чотири гривні 69 коп.) та подати вказаний перелік до Виконавчої дирекції Фонду для затвердження у реєстрі відшкодувань, вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

В обґрунтування позову позивач зазначив про порушення його прав відповідачем на отримання відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів на суму 166364,69 грн. Також вказував, що отримані кошти банком на рахунок позивача вважаються вкладом і за відсутності доказів нікчемності правочинну відповідач був обтяжений обов'язком внесення його до переліку вкладників.

Ухвалою суду від 01.11.2018 року відкрито провадження по справі.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній, заперечуючи проти позову просив у його задоволенні відмовити з тих підстав, що у правовідносинах, з приводу яких подано позов, він діяв в межах вимог діючого законодавства (а.с. 79-83). Відповідач зазначав, що позивач не вважається вкладником банку, оскільки вказані ним кошти стосуються договору позики з фінансовою компанією, а не договору банківського вкладу. Зазначає, що суму коштів, що обліковується на рахунках Позивача, останній отримав на умовах Договору, та вони є сумою поверненої позики та процентів за користування нею. Тобто вказані грошові кошти отримані Позивачем на підставі договору позики. зазначає, що з метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ "БАНК "МИХАЙЛІВСЬКИЙ", та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому необхідно внести зміни до законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", "Про банки і банківську діяльність" та "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" для врегулювання питань поширення на зазначених осіб гарантій відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Отже, передумовою включення фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу до загального реєстру вкладників неплатоспроможного банку, є наявність укладеного договору з небанківської фінансовою установою через банк, що виступив повіреним за відповідним договором.

Відповідач вказував, що Договори позики № 980-032-000234453 від 06.05.2016, №980-032-000236444 від 11.05.2016 є двостороннім, укладеним Позивачем безпосередньо з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", без участі Банку як повіреного, а кошти, що вносились/ отримувались за такими договорами по своїй природі не є вкладами згідно Закону України "Про банки і банківську діяльність" та Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У наданому відзиві на позов відповідач просив суд здійснювати розгляд справи без участі представника Уповноваженої особи (а.с. 83).

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив в контексті помилковості доводів відповідача, в якому представник зазначила, що відповідач хибно зазначає, що позивач не прирівнюється до вкладника ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» за Договорами №980-032-000236444 від 11.05.2016 р., № 980-032-000234453 від 11.05.2016 р., обґрунтовуючи це тим, що договори укладені безпосередньо з ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР», нібито без участі банку. Зазначає, що відповідач особисто підтверджується той факт, що мали місце шахрайські схеми, коли співробітники банку вводили в оману споживачів щодо дійсного предмету договору. Так, Позивач, через низький рівень правової та фінансової культури, укладаючи в приміщенні банку Договори № 980-032-000236444 та № 980-032-000234453 від 11.05.2016р. добросовісно вважала, що ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» виступає повіреним за відповідними Договорами. Крім того, разом з їх підписанням, в цьому ж приміщенні банку, було укладено Договори страхування, які підписувались уповноваженим представником від банку.

У судове засідання представники сторін, що повідомлялись належним чином про день, час та місце розгляду справи - не прибули.

Від представника позивача 12.02.2019 року надійшло клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Як встановлено за матеріалами справи між ОСОБА_1 через повіреного ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» (далі Банк) було укладено ряд Договорів типу «Суперкапітал» (фінансовий) (з виплатою процентів в кінці строку) (далі Договори) з наступними небанківськими фінансовими установами (треті особи, що не заявляють самостійних вимог):

- з ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» (): Договір № 980-032-000236444 від 11.05.2016 року; Договір № 980-032-000234453 від 11.05.2016 року; Договір №980-032-000210452 від 25.03.2016 року.

- з ТОВ «КРЕДИТНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ЦЕНТР» (): Договір № 980-032-000214474 від 01.04.2016 року.

На виконання умов вищезазначених Договорів, Позивачем було внесено власні грошові кошти на поточнии? рахунок №4702 (далі поточний рахунок), відкритий ОСОБА_1 у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» за Договором банківського рахунку №980-032-000000805 від 21.04.2015р., а Банк ці кошти перевів на рахунки :

- ТОВ "Інвестиціи?но-розрахунковий? центр" у розмірі: 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок за Договором № 980-032-000236444 від 11.05.2016 року; 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок за Договором № 980-032-000234453 від 11.05.2016 року; 140 000 (сто сорок тисяч) гривень 00 копійок за Договором №980-032-000210452 від 25.03.2016 року.

- ТОВ «КРЕДИТНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ЦЕНТР» () у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок за Договором №980-032-000214474 від 01.04.2016 року.

Судом встановлено, що 19.05.2016р. небанківськими фінансовими установами було здійснено переказ на поточний рахунок Позивача грошових коштів з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з Договором» (рахунок №4702) та «Оплата процентів по Договору» (рахунок №4703) на загальну суму 450 697,23 грн.

В той же день за Договором поворотної безпроцентної фінансової допомоги грошові кошти ОСОБА_1 у розмірі 255 996,79 грн. були переведені з її поточного рахунку у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІСЬКИЙ» на користь ТОВ «ФК «Плеяда».

А частина грошових коштів була отримана Позивачем готівкою: 20.05.2016р. 4 036,19 грн., 23.05.2016р. 19 000, 00 грн. 26.08.2016р. 5 299, 56 грн.

Таким чином, залишок грошових кошітв на рахунках ОСОБА_1 у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» становить: 450 697,23 грн. - 4 036, 19 грн. - 19 000, 00 грн. - 5 299, 56 грн. - 255 996,79 грн. = 166 364,69 грн.

таким чином, сума залишку на рахунках Позивача у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІСЬКИЙ» становить 166 364,69 грн. (сто шістдесят шість тисяч триста шістдесят чотири гривні 69 коп.).

На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

13.06.2016 Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №991, відповідно до якого продовжила строки тимчасової адміністрації у банку до 22.07.2016 включно.

12.07.2016 відповідно до рішення Правління НБУ від №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк "Михайлівський" виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №1213, згідно з яким розпочала процедуру ліквідації з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно, призначила уповноважену особу Фонду та делегувала всі повноваження ліквідатора банку ОСОБА_3 до 12.07.2018 включно.

01.09.2016 рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора банка, на ОСОБА_2 з 05.09.2016.

Вказані обставини є загальновідомими та не підлягають доказуванню, в силу ч.3 ст. 78 КАС України.

Отже, з 15.07.2016 року розпочато виплати гарантованої? суми вкладникам.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 червня 2018 року № 1758 було продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до 12 липня 2020 року включно.

Як з'ясовано судом, до теперішнього часу ОСОБА_1 не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, через бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИХ».

24 січня 2017 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб листами №3Г1/10468 та 3Г1/10469 було повідомлено ОСОБА_1, що перекази коштів (транзакції), здіи?снені 19.05.2016р. ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «КРЕДИТНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ЦЕНТР» на поточні рахунки Позивача, є нікчемними.

Як свідчать матеріали справи, така нікчемність, на думку відповідача, полягала у тому, що на момент проведення транзакції ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку власних коштів для проведення розрахунків за договором, а тому на рахунок позивача безпідставно було зараховано кошти ПАТ "Банк "Михайлівський".

З приводу вказаної ситуації банком надано роз'яснення, що позивач не є вкладником, оскільки укладення договорів між нею та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", як небанківськими фінансовими установами, відбулось без участі ПАТ "Банк "Михайлівський" як повіреного

Не погоджуючись з таким рішенням Банку позивач була змушена звернутись до адміністративного суду з даним позовом за захистом своїх прав.

По суті позову суд зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ( надалі - Закон).

Згідно ч.1 ст.2 Закону, вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката; вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За ч. 1 ст. 3 Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону , Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно зі ст. 27 Закону, Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема, перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 р. за N 1548/21860 (надалі - Положення №14), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки, зокрема, перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення. Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Вказаною статтею також встановлені і підстави визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними.

Суд вказує, що жодна з підстав, вказаних у статті 38 Закону, відповідачем не доказана належними доказами, у свою чергу, позивач мав чинні укладені договори та наявні кошти на рахунку банку, що не ввійшли до відшкодування за рахунок Фонду.

ОСОБА_4 Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 (справа №826/1476/15) зазначила, що здійснюючи операції з перерахування коштів банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов'язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", Інструкцією №492 та договорами з відповідними клієнтами банку.

Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки, то ст. 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Відповідачем не надано доказів, що у судовому порядку договори, укладені між позивачем та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» були визнані нікчемними.

Суд також звертає увагу на те, що відповідач підтверджує, що мали місце шахрайські схеми, коли співробітники банку вводили в оману споживачів щодо дійсного предмету договору. Так, позивач, укладаючи в приміщенні банку Договори № 980-032-000236444 та №980-032-000234453 від 11.05.2016р. добросовісно вважала, що ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» виступає повіреним за відповідними Договорами. Крім того, разом з їх підписанням, в цьому ж приміщенні банку, було укладено Договори страхування, які підписувались уповноваженим представником від банку.

З матеріалів справи вбачається також, що відповідачем зазначається, що саме за рахунок коштів, що були відображені внутрішніми проводками на рахунок ТОВ ІРЦ на підставі нікчемних правочинів (договорів): Договору відступлення прав вимоги №1805, Договору відступлення прав вимоги №1, 19.05.2016р., тобто в день отримання коштів, ТОВ ІРЦ ініціювало повернення коштів за Договорами позики, укладеними ним з фізичними особами.

Тож, позиція Відповідача, з якою не погоджується позивач, полягає у тому, що рахунок позивача не було включено до Переліку вкладників, кошти яких підлягають відшкодуванню Фондом, оскільки Договори про відступлення прав вимоги, укладеного банком із нефінансовими установами, є нікчемними.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

В контексті договору, укладеного позивачем з ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" суд вказує, що згідно з ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15 листопада 2016 року N 1736-VIII, у Законі України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" розділ X "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 15 такого змісту: до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Суд вказує, що повернення ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів у загальній сумі 166 364,69 грн. було здійснено 19 травня 2016, отже такі на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточних рахунках позивача у ПАТ "Банк Михайлівський", відтак, суд приходить до висновку, що останні були вкладом в розумінні вищезазначеного закону.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не включено дані про рахунок позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Решту доводів, викладених у відзиві, як підстав для відмови у задоволенні позову, суд відхиляє, з огляду на згадану вище правову позицію ОСОБА_4 Верховного Суду.

Крім того, при розгляді вказаної справи, на виконання приписів ч.5 ст. 242 КАС України, судом було враховано правові висновки Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, викладені в постанові від 03 грудня 2018 року (справа №822/2434/17).

З огляду на вищевикладене суд доходить висновку, що відповідач обтяжений обовязком включенні даних про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб .

Відповідно до ст. ст.7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За приписами ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України, при цьому, відповідні заперечення відповідача стосовно відсутності підстав для застосування вказаної норми щодо того, що Уповноважена особа не одержує бюджетних асигнувань, не є підставою для відмови у відшкодуванні сплаченого позивачем судового збору, а стосується порядку виконання відповідного рішення суду у згаданій частині.

Суд зауважує, що конструкція ч.1 ст. 139 КАС України має на увазі стягнення судових витрат, зокрема, зі сплати судового збору, на користь особи, позов якої задоволено, з субєкта владних повноважень, котрим у справі що розглядається, є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства " Банк Михайлівський" .

Керуючись ст. ст.139, 205, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61001 РНОКПП НОМЕР_1) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" ОСОБА_2 (б-р Тараса Шевченка, 35, м. Київ, 01032; ЄДРПОУ банку: 38619024) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити .

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», що полягає у не включенні даних про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по Договорам типу «Суперкапітал» (фінансовий) (з виплатою процентів в кінці строку) з небанківськими фінансовими установами: ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» (): Договір № 980-032-000236444 від 11.05.2016 року, Договір № 980-032-000234453 від 11.05.2016 року, Договір №980-032-000210452 від 25.03.2016 року; ТОВ «КРЕДИТНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ЦЕНТР» (): Договір № 980-032-000214474 від 01.04.2016 року на суму 166364,69 грн. (сто шістдесят шість тисяч триста шістдесят чотири гривні 69 коп.);

Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» включити дані про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по Договорам типу «Суперкапітал» (фінансовий) (з виплатою процентів в кінці строку) з небанківськими фінансовими установами: ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» (): Договір № 980-032-000236444 від 11.05.2016 року, Договір № 980-032-000234453 від 11.05.2016 року, Договір №980-032-000210452 від 25.03.2016 року; ТОВ «КРЕДИТНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ЦЕНТР» (): Договір № 980-032-000214474 від 01.04.2016 року на суму 166 364,69 грн. (сто шістдесят шість тисяч триста шістдесят чотири гривні 69 коп.) та подати вказаний перелік до Виконавчої дирекції Фонду для затвердження у реєстрі відшкодувань, вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Стягнути з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_2 (б-р. ОСОБА_5, буд. 35,м. Київ 32,01032, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; АДРЕСА_1, 61001) у розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев'ять гривень 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.